Справа № 160/7425/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року Справа № 160/7425/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №68820273 від 27.04.2022 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Дмитром Юрійовичем.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 позовну заяву залишено без руху.
03.06.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків третьої особи та визначеним відповідачем - Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменком Дмитром Юрійовичем.
Також, 13.06.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява у якій визначено відповідачем - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 11.07.2022.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:
1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;
2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Оскільки в матеріалах справи наявна офіційна електронна адреса Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), судове повідомлення відповідача про розгляд заяви здійснено шляхом направлення судової повістки та позовної заяви на електронну адресу відповідача.
З метою належного та своєчасного повідомлення відповідача та третьої особи про розгляд справи, судом опубліковано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 на офіційному сайті судової влади в розділі Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Станом на день розгляду справи судом, від відповідача та третьої особи до суду не надходило відзиву та/або пояснень в обґрунтування правової позиції, та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву та/або пояснень.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Стосовно неподання відповідачем витребуваних ухвалою суду від 04.07.2022 документів, суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на ненадання відповідачем витребуваних документів, суд вирішує справу за наявними матеріалами та відповідно до відомостей, викладених в Автоматизованій системі виконавчого провадження.
11.07.2022 на офіційну електронну адресу суду представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
В судове засідання, призначене на 11.07.2022, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою представників сторін, судом продовжено розгляд справи в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №160/14662/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 28.07.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га та надання її у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, адреса: Покровська селищна рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер :01:005:0521.

Зобов`язано Покровську селищну раду Покровського району Дніпропетровської області на засіданні чергової сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га та надання її у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, адреса: Покровська селищна рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер :01:005:0521, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Рішення суду від 15.11.2021 у справі №160/14662/21 не оскаржувалось та набрало законної сили 16.12.2021.

01.02.2022 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №160/14662/21.

27.04.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д.Ю. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №68820273 про зобов`язання Покровську селищну раду Покровського району Дніпропетровської області на засіданні чергової сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га та надання її у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, адреса: Покровська селищна рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер :01:005:0521, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягувачем визначено ОСОБА_1 , боржником Покровську селищну раду Покровського району Дніпропетровської області.

В пункті 2 постанови визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керуються наступним.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Правовідносини щодо примусового виконання рішень немайнового характеру врегульовано розділом 8 Закону №1404-VIII.

Статтею 63 Закону №1404-VIII визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 ст. 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу наведених норм законодавства, судом встановлено, що державному виконавцю надані повноваження стосовно визначення в постанові про відкриття виконавчого провадження строку для виконання рішення суду. Більше того, відповідні повноваження щодо встановлення строку на виконання рішення суду є обов`язком державного виконавця та вимогою щодо оформлення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на специфіку процедури примусового виконання рішення немайнового характеру, встановлення строку для виконання рішення суду боржником є необхідним заходом для впливу на боржника від необґрунтованого зволікання щодо виконання рішення, та можливості застосування штрафу за встановлення невиконання рішення суду боржником.

Стосовно твердження позивача про неможливість скликання сесії у строк, встановлений виконавцем в оскаржуваній постанові, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно з ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частиною 15 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що починаючи з 24.02.2022 жодної чергової сесії Покровської селищної ради не проводилось, через введення воєнного стану, і на даний час чергова сесія проведена бути не може, тим більше у встановлений державним виконавцем строк.

Стосовно відповідних тверджень позивача, суд зазначає, що норма ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в якій зазначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць, є імперативною.

До вказаної норми законодавцем не вносилось будь-яких змін, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. Отже, вказана норма є чинною та підлягає неухильному виконанню позивачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладені обов`язки по виконанню рішення суду шляхом повторного розгляду на засіданні чергової сесії заяви ОСОБА_1 від 28.07.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

В даному випадку наявна незгода позивача не з постановою про відкриття виконавчого провадження, а зі встановленням державним виконавцем строку для виконання рішення.

При цьому, судом встановлено, що позивач не звертався до державного виконавця з поясненнями чи заявами для встановлення іншого строку на виконання рішення.

Відповідні доводи позивача є підставою для розгляду питання щодо правомірності накладення штрафу за невиконання рішення суду, а не для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, наведені позивачем доводи не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень Законом України «Про виконавче провадження», натомість позивач не надав суду жодних доказів неможливості виконання рішення суду у встановлений строк, не надав доказів вчинення дій, спрямованих на скликання сесії, тобто, неможливість виконання рішення через об`єктивну причину (неможливість проведення чергової сесії).

Додатково, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Стосовно твердження позивача про неналежне визначення в оскаржуваній постанові дати набрання рішенням суду законної сили.

Суд зазначає, що державним виконавцем самостійно не розраховується дата набранням рішенням суду законної сили. Відповідні повноваження покладені на відповідального працівника суду, та дата набрання законної сили рішенням суду визначається у виконавчому документів виконавчому листі, виданому судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Частиною 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З огляду на зазначені норми Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили через 30 днів після проголошення судом. Той факт, що позивач несвоєчасно отримав рішення суду не є підставою для зміни дати набрання рішенням законної сили, а є лише підставою для вирішення питання щодо поновлення строку подання апеляційної скарги апеляційним судом.

Доказів звернення з апеляційною скаргою, позивачем не надано, відтак, судом визначено вірну дату набрання рішенням суду законної сили у виконавчому листі, яка, в подальшому, визначена державним виконавцем в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження.

За наслідками розгляду справи, судом не встановлено порушення процедури та порядку прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №68820273 від 27.04.2022, а також встановлення у ній строку для виконання рішення суду немайнового характеру.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір на користь позивача стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (вул. Центральна, буд. 20, смт. Покровське, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 53600, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Старокозацька, буд. 56, м. Дніпро, 49027, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський