Справа № 460/9557/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2022 року м. Рівне №460/9557/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_2
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_4, у якому просить:

-визнати дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди, враховуючи раніше виплачені суми;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди, враховуючи раніше виплачені суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не включено щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки вказані виплати входять до складу грошового забезпечення. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було.

Враховуючи вимоги ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує дану справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 01.04.2022 витребувано у ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_4 документально підтверджені відомості, що підтверджують факт нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 № 889 (чинної на час проходження ОСОБА_1 військової служби).

На виконання вимог ухвали суду від 01.04.2022 відповідачем подано до суду пояснення, зі змісту яких вбачається, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" для військовослужбовців військової часини НОМЕР_4 встановлена у розмірі 0% їх місячного грошового забезпечення (а.с.39-40).

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.12.2017 №266 майора ОСОБА_1 старшого офіцера радіовідділу приймального радіоцентру, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 22.12.2017 №382дск з військової служби у запас відповідно до частини 6, з урахуванням частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за пунктом "а" (за станом здоров`я), вважати таким, що здав справи і посаду.

З 26.12.2017 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК м. Рівне.

Виплачено одноразову грошову по звільненню в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 23 роки безперервної військової служби в сумі 142988,13 грн (а.с.16).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо неправильного нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 26.12.2017, з встановленням базового місяця - січень 2008 року. Зобов`язано Військову частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 26.12.2017, з встановленням базового місяця - січень 2008 року.

Рішення суду набрало законної сили 25.05.2021 (а.с.17-20).

Судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що на виконання вказаного судового рішення проведено нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

15.06.2021 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_4 з клопотанням про здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди (премії) (а.с.21).

Відповідач листом від 29.06.2021 №379 повідомив позивача, що виплачена йому одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби була нарахована згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260.

Також повідомив, що одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби обчислювалась з щомісячних основних видів грошового забезпечення тa щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Щомісячні основні види грошового забезпечення : посадовий оклад - 1070,00 грн; оклад за військовим званням - 125,00 грн; надбавка за вислугу років - 478,00 грн.

Щомісячні додаткові види грошового забезпечення: класність - 26,75 грн; таємність - 160,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 836,50 грн; премія - 9737,00 грн. Разом 12433,70 грн.

Грошове забезпечення. Листопад 2017 року: посадовий оклад - 1070,00 грн; оклад за вiйськовим званням - 125,00 грн; надбавка за вислугу років - 478,00 грн, класність - 26,75 грн; таємність - 160,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 836,50 грн; премія - 9737,00 грн. Разом 12433,70 грн.

Щомісячна додаткова грошова винагорода в одноразову грошову допомогу при звільненню не враховувалась, оскільки не входила до складу грошового забезпечення. Щомісячний додатковий вид грошового забезпечення премія - 9737,00 грн враховувався при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненнi.

Індексація грошового забезпечення не враховувалася при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки не являється ні щомісячним основним видом грошового забезпечення, ні щомісячним додатковим видом грошового забезпечення

Для здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги немає законних підстав (а.с. 22).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII, порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Пунктами 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

В силу вимог пунктів 3 та 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час проходження позивачем військової служби) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (далі - Постанова № 889, чинна на час виникнення спірних правовідносин) було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Враховуючи викладене, даною постановою Кабінету Міністрів України передбачено виплату вказаним у ній категоріям військовослужбовців щомісячної додаткової грошової винагороди, яка має постійний щомісячний характер та у відповідності до положень пункту 2 статті 9 Закону № 2011-XII включається до складу грошового забезпечення даних осіб.

Відповідно до п. 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України затвердженої наказом Міністерства оборони України 24.10.2016 № 550 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2016 за № 1470/29600 (чинна на час виникнення спірних правовідносин) щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У поясненнях військова частина НОМЕР_4 вказала, що відповідно до Інструкції про упорядкування витрачання бюджетних коштів на виплату грошового забезпечення, заробітної плати в Головному управління розвідки Міністерства оборони України та підпорядкованих військових частин у 2018 році, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 18.01.2018 16 ДСК, щомісячна додаткова грошова винагорода у 2017 році для військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 встановлена в розмірі 0% їх місячного грошового забезпечення.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Оскільки зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода не виплачувалася позивачу до дня звільнення його з військової служби, то в силу положень ст. 9 Закону №2011-ХІІ вона не повинна включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні для ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що предметом даного спору не є протиправність дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, то суд зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

Статтею 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно з ст.1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 у справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

При цьому, суд враховує, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №460/5593/20, яке набрало законної сили, Військовою частиною НОМЕР_4 проведено нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

Вказані обставини підтверджують листом військової частини НОМЕР_4 від 29.06.2021 №379.

Відтак, для відновлення порушеного права позивача необхідно визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", то підстави для його відшкодування відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_5)

Повний текст рішення складений 11 липня 2022 року

Суддя Н.О. Дорошенко