Справа № 601/692/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 601/692/22 пров. № А/857/8085/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Дутка І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2022 року (головуючий суддя Коротич І.А. м. Кременець, Тернопільська область) у справі №601/692/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (відповідач), в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №677675 від 12 квітня 2022 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що спірною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Зазначав, що постановою Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2021 року у справі №326/1886/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, вказана постанова суду, на думку позивача, не набрала законної сили, а відтак підстав для притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП немає.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2022 року позов задоволено: скасовано постанову серії БАБ № 677675 від 12 квітня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 20 400 гривень штрафу за частиною 4 статті 126 КУпАП; закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 126 КУпАП; стягнуто з Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області 248 гривень 10 копійок судового збору; стягнути з Головного управління національної поліції у Тернопільській області 248 гривень 10 копійок судового збору.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що постанова Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2021 року у справі №326/1886/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП, не набрала законної сили, оскільки станом на час прийняття спірної у цій справі постанови серії БАБ №677675 від 12 квітня 2022 року оскаржена позивачем в апеляційному порядку та апеляційним судом не розглянута.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.

Зі змісту оскарженої постанови серії БАБ №677675 від 12 квітня 2022 року судом встановлено, що ОСОБА_1 12 квітня 2022 року о 12:00 годині на автодорозі Р-43 керував автомобілем ВMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права на керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП.

Також судом з`ясовано, що 28 жовтня 2021 року Приморським районним судом Запорізької області у справі №326/1886/21 прийнято постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), ч.4 ст. 130 КУпАП (вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду). За обставинами цієї справи 15 серпня 2021 року о 05:25 на перехресті а/д Борисівка-Єлизаветівка та Інзівка- Болгарка, сталася ДТП за участю ОСОБА_1 , внаслідок якої він отримав тяжкі тілесні ушкодження та перебував тривалий час у лікарні.

На згадану вище постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду, який поновив строк на її апеляційне скарження. Станом на момент винесення спірної у цій справі постанови апеляційна скарга ОСОБА_1 не розглянута.

Відтак, не погоджуючись з прийнятою поліцейським постановою, позивач звернувся в суд з позовом.

За приписами ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції колегія суддів враховує наступні міркування.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суть спору у цій справі зводиться до наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як підтверджується матеріалами справи, та не оспорюється її учасниками, постановою Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2021 року у справі №326/1886/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

За правилами ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32--1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З урахуванням наведених вище положень строк оскарження постанови Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2021 року у справі №326/1886/21 завершився 09 листопада 2021 року.

Як встановлено судом з постанови Запорізького апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі №326/1886/21 (провадження №33/807/178/22) захиснику Шафака Д.М. поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2021 року. При цьому зазначено, що підставою для поновлення строку є те, що зі змістом оскарженої постанови ОСОБА_1 дізнався лише 05 січня 2022 року. Тому, можна зробити висновок про те, що апеляційна скарга на згадану постанову у межах строку на апеляційне оскарження подана не була, а відтак слід констатувати, що ця постанова, починаючи з 10 листопада 2021 року, набула законної сили. Поновлення апеляційним судом строку на подання апеляційної скарги не означає втрату нею законної сили, оскільки законом такого не передбачено, а є швидше підставою для зупинення її виконання.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що станом на день прийняття спірної у цій справі постанови, постанова Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2021 року у справі №326/1886/21, набрала законної сили, і її наслідки працівник поліції цілком обґрунтовано врахував при прийнятті спірної у цій справі постанови при кваліфікації дій позивача, та його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Водночас, в контексті покликань позивача на військові дії та вимушене залишення свого місця проживання, апеляційний суд наголошує на тому, що підставою для скасування спірної постанови позивач вказує саме відсутність факту набрання законної сили постановою суду про позбавлення спеціального права, а не на наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, дійшов помилкового висновку, а відтак неправильно вирішив спір, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до положень статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 229, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2022 року у справі №601/692/22 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний