Справа № 160/23545/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/23545/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022р. у справі №160/23545/21
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Приватне акціонерне товариство «ДТЕК «Павлоградвугілля» визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

24.11.2021р. ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі Фонд), третя особа Приватне акціонерне товариство «ДТЕК «Павлоградвугілля», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-3/ .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2021р. позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі Фонд), третя особа Приватне акціонерне товариство «ДТЕК «Павлоградвугілля», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову /а.с. 25-26/.

У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки адміністративного позову та ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2022р. клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено і поновлено строк звернення до суду з позовною заявою та за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі №160/23545/21 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін /а.с. 47-48/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що він перебував у трудових правовідносинах з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та працював машиністом гірничо виїмкових машин, відповідно до наказу №2888 від 15.04.2020р. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у період часу з 20.04.2020р. по 15.05.2020р. перебувало у простої, а він перебував на лікарняному з 29.04.2020р. по 13.05.2020р. і цей період збігається з періодом знаходження ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у простої. Перші 5 календарних днів знаходження його на лікарняному - з 29.04.2020 р. по 13.05.2020р. були оплачені підприємством відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та 17.06.2020р. підприємство подало до відповідача заяву-розрахунок про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам з 29.04.2020р. по 13.05.2020р., у тому числі щодо нього, але цю заяву відповідачем відхилено з підстав того, що дні хвороби за його листком непрацездатності збігаються з періодом простою підприємства та відсутній факт виходу на роботу для підтримання життєдіяльності підприємства. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та безпідставною з огляду на те, що вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не виплачується, визначено положеннями ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і до таких підстав період простою підприємства не належить, тому просив суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови прийняти заву-розрахунок №001824 від 17.06.2020р. та здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі; - зобов`язати відповідача прийняти листок непрацездатності серії АДЮ 661015 виданий 29.04.2020р., заяву-розрахунок від 17.06.2020р. нарахувати допомогу по непрацездатності за період часу з 29.04.2020р. по 13.05.2020р. в розмірі 11758,80грн. та здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі страхове свідоцтво № (допомога по тимчасовій непрацездатності) в кількості 10 днів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022р. у справі №160/23545/21 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Фонду щодо відмови здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 , зобов`язано Фонд прийняти листок непрацездатності серія АДЮ 661015, виданий 29.04.2020р. та здійснити фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 у розмірі 11758,80грн. за період непрацездатності з 04.05.2020р. по 13.05.2020р.,в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (суддя Віхрова В.С.) / а.с.76-79/

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с. 87-94/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у цій справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 31.03.2022р. у цій справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі, також разом з апеляційною скаргою було заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду.

Адміністративна справа №160/23545/21, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 30.05.2022р. /а.с. 86/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022р. у справі №160/23545/21 заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022р. у справі №160/23545/21 / а.с. 98/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 05.07.2022р. / а.с. 99/.

Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі, перебував у трудових правовідносинах з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та працював у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» машиністом гірничо виїмкових машин / а.с. 14-16/.

Наказом «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №2888 від 15.04.2020р. у період з 20.04.2020р. по 15.05.2020 р. об`явлено простой для працівників департаментів, відділів, дільниць, цехів Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» і підприємство перебувало у простої, та працівникам, які знаходяться в простої, дозволено не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни), встановлено, що оплату працівникам, які перебувають у простої, нараховувати у відповідності з положеннями Колективного договору та Галузевої угоди, в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу) / а.с. 21/.

Позивач у справі протягом часу простою перебував на лікарняному з 29.04.2020р. по 13.05.2020р., що підтверджується листком непрацездатності серії АДЮ №661015 /а.с. 12/.

Перші 5 календарних днів знаходження його на лікарняному - з 29.04.2020 р. по 03.05.2020р. були оплачені підприємством відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та 17.06.2020р. підприємство подало до відповідача заяву-розрахунок про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, у тому числі позивачу у справі, з 04.05.2020р. по 13.05.2020р. / а.с. 9-10/, але ця заява Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, відповідачем у справі, відхилена з огляду на те, що дні хвороби за листком непрацездатності позивача збігаються з періодом простою підприємства, томі відсутні підстави для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за такі дні за рахунок коштів Фонду, оскільки це суперечить нормам ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 11758,80грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 15 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серія АДЮ № 66105 за період з 29.04.2020р. по 13.05.2020р., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що фактично спірні відносини між сторонами виникли з приводу того, чи виплачується працівнику, у разі простою підприємства, допомога по тимчасовій втраті працездатності, при цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV (далі - Закон).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності визначено які види матеріального забезпечення та соціальних послуг надаються, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Згідно до ч.3 статті 30 Закону рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1ст.31 Закону підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регламентується Наказом Міністерства охорони здоров`я від 09 квітня 2008 року №189 Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності.

Згідно з пунктом 3.2 Порядку № 189 організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2011 року №455 та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406.

З матеріалів справи встановлено, що листок непрацездатності, долучений позивачем до матеріалів справи, виданий на підставі та у відповідності до приписів законодавства. Будь-яких помилок, виправлень, відсутності реквізитів, визначених вищенаведеними інструкціями, такий листок не містить.

Причиною не призначення допомоги позивачу є період перебування позивача на лікарняному у період простою «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Пунктом 1 статті 23 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Частиною 2 статті 23 Закону передбачено, що статті застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Наведена стаття містить вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається, і розширеному тлумаченню не підлягає, а період простою підприємства не належить до такого переліку підстав.

Нормами Закону передбачено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Порядок і умови видачі листка непрацездатності визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом МОЗ України від 13.11.2001 року № 455, яка не містить положення згідно з яким листок непрацездатності не видається у період простою підприємства.

Тобто, під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах.

В даному випадку матеріали справи не містять доказів того, що листок непрацездатності серії АДЮ №661015 виданий із порушеннями або є недійсним.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання відповідного страхового випадку (частина перша ст.22 Закону ), а через доведеність факту простою роботодавця та не підтвердження факту виходу позивача на роботу в період простою відсутні підстави вважати, що позивачем втрачено заробітну плату у період тимчасової непрацездатності, колегія суддів визнає необґрунтованими.

З урахуванням, вищезазначених правових норм відповідач як суб`єкт владних повноважень має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, відповідно не може на власний розсуд, за відсутності підстав, передбачених ст. 23 Закону, відмовляти у наданні допомоги по тимчасовій працездатності, в тому числі у разі відсутності факту втрати заробітної плати позивачем.

Отже, допомога по тимчасовій непрацездатності є формою матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.

Під заробітною платою законодавець розуміє винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (стаття 1 Закону України «Про оплату праці» ).

Стаття 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці"» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст. 34 КЗпП простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Згідно до ст. 113 КЗпП порядок оплати часу простою, за частиною першою якої час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Таким чином, законодавцем передбачено оплату працівнику часу простою, який відбувся не з вини працівника.

Оскільки позивачу не оплачено період простою, тобто позивач втратив гарантований законодавством дохід, а допомога по тимчасовій непрацездатності є матеріальним забезпеченням саме задля компенсації втрати заробітної плати (доходу) працівника, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій втраті працездатності має надаватися на загальних підставах.

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що дії відповідача є протиправним та обґрунтовано зобов`язав прийняти листок непрацездатності серії АДЮ 661015, виданий 29.04.2020р. та здійснити фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання матеріального забезпечення застрахованій за період непрацездатності з 04.05.2020р. по 13.05.2020р.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про часткове задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 31.03.2022р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311,315,317,321,322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення .

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022р. у справі №160/23545/21- залишити без змін..

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст складено та підписано 07.07.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко