Справа № 464/634/22
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/634/22
пр.№ 2-а/464/54/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу № 464/634/22 за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом, в якому позивач просить суд поновити строк на оскарження Постанови № 4489/10000/21 від 20.01.2022 року по справі про порушення митних правил; скасувати складену заступником начальника Київської митниці Постанову № 4489/10000/21 від 20.01.2022 року по справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову покликається на те, що 20.01.2022 року Київською митницею винесено постанову про порушення митних правил №4489/10000/21, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн. Позивач зазначає, що зміст виявленого митним органом порушення полягає у тому, що позивачка, здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передав його іншій особі - ОСОБА_2 .. Водночас він не передавав ні на території України, ні за її межами у користування чи володіння транспортний засіб Мерседес SLK320, номер кузова НОМЕР_1 , зокрема ОСОБА_3 . У 2013 році ним був ввезений даний автомобіль на митну територію України в режимі тимчасового ввезення. В подальшому, в 2013 році автомобіль було повернуто власнику Elektrotechnikus Sp.z.o.o. Враховуючи вищенаведене, договір купівлі - продажу транспортного засобу було укладено без участі позивача, останній не виступав продавцем чи представником продавця такого транспортного засобу, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 МК України. А тому, позивач вважає, що оскаржувана постанова необґрунтована та складена без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому просить вищевказану постанову про порушення митних правил скасувати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 09 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його від-сутність , просив про задоволення позову з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, тому справу заслухано у його відсутності на підставі наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін.

На підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Суд вважає, що слід поновити ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду із позовом про скасування постанови в справі про порушення мит-них правил №4489/10000/21, оскільки копію оскаржуваної постанови було отримано пози-вачем після спливу встановленого ст.289 КпАП України строку на її оскарження.

11.03.2013 року ОСОБА_1 30.03.2018 року був ввезений на митну територію України в режимі тимчасового ввезення транспортний засіб особистого користування марки Мерседес SLK320, номер кузова НОМЕР_1 , і вказана інформація міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор». Автомобіль повинен бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 Митного кодексу України .

Судом також встановлено, що у подальшому, 01.11.2021, цей транспортний засіб на-дано для митного оформлення громадянином України ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу від 18.10.2021 року, де продавцем виступає Elektrotechnikus Sp.z.o.o., а покупцем ОСОБА_4 .

Матеріали справи свідчать, що 15.11.2021 головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Ліски» Київської митниці Харахашом М.С. скла-дено протокол про порушення митних правил №4489/10000/21 стосовно Позивача за ознаками правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу марки Мерседес SLK320, номер кузова НОМЕР_1 , який тимчасово ввезено на митну територію України у режимі тимчасового ввезення собі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення.

20.01.2022 заступником Київської митниці прийнято постанову в справі про порушення митних правил №4489/10000/21, якою визнано Позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 2 КпАП України питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Із змісту п. 60 ст. 4 МК України випливає, що транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого товари можуть ввозитися на митну територію України чи вивозитися за межі митної території України з обов`язковим наступним поверненням цих товарів без будь-яких змін, крім природного зношення чи втрат за нормальних умов транспортування.

Відповідно до ч. 3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контро-лем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

За правилами ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

При цьому згідно ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно п. 3 розд. І Правил №1118 транспортний засіб (далі - ТЗ) для здійснення мит-ного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів мит-ним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через мит-ний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспорт-ними засобами.

За правилами пункту 7 розділу І Правил №1118 власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для про-ведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він пере-бував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно п. 9 розд. І Правил №1118 транспортний засіб, на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) не підлягає пропуску через митний кордон України.

Судом враховується, що 25.11.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 №2612-VIII, пунктом 7 якого статтю 469 МК України доповнено частиною 4 такого змісту - передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, законодавством забороняється здійснення передачі імпортованого транспорт-ного засобу, який не пройшов митне оформлення, іншій особі і саме за порушення такого нормативного правила законодавець передбачає відповідальність. При цьому, умовою, за якої не настає відповідальність за вказане порушення, є перебування у транспортному засобі особи, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення чи транзиту.

Як було встановлено раніше, матеріалами справи підтверджується, що 11.03.2013 Позивачем був ввезений на митну територію України Автомобіль для особистого користування в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року.

Водночас, для митного оформлення 01.11.2021 Автомобіль було надано іншою особою -громадянином України ОСОБА_3 . При цьому суд звертає увагу, що ним було надано митному органу договір купівлі-продажу від 18.10.2021, де продавцем виступає Elektrotechnikus Sp.z.o.o., а покупцем - ОСОБА_3 .

Отже, саме з 18.10.2021 Автомобіль вважається таким, що переданий позивачем іншій особі - ОСОБА_3 , яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування, поміщений у митний режим «тимчасового ввезення», у володіння, користування чи розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «тимчасового ввезення» станом на 18.10.2021 (дата договору купівлі-продажу), оскільки, як було підкреслено вище, за договором купівлі-продажу до покупця, як власника, переходить право володіння користування та розпорядження майном. Викладене, у свою чергу, свідчить, що перехід права на Автомобіль від позивача до ОСОБА_5 мав місце після набрання чинності нормами частини 4 статті 469 Митного кодексу України.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Відповідач правомірно прийняв оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення від 20.01.2022 року №4489/10000/21, а жодних підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які б свідчили про порушення уповноваженими особами митниці прав та інтересів ОСОБА_1 при притягненні його до адміністративної відповідальності Позивачем суду не наведено.

Згідно з ч.3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, а відповідач довів законність оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, у зв`язку з чим позов слід зали-шити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо по-дання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 лип-ня 2006 року).

Керуючись ст. 10, 11, 17, 77, 159-163, 243, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, залишити без задоволення, а постанову № 4489/10000/21 від 20.01.2022 року за ч.4 ст.469 МК України - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.255 КАС України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса - АДРЕСА_1

відповідач Київська митниця, , адреса - 03124, м.Київ, вул.Гавела,8а

Повне рішення суду складено 07 липня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Г.О.Шашуріна