Справа № 465/8686/21
Суддя: Гладишева Х. В.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

05.07.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

До Франківського районного суду м.Львова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4914658 від 17.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Зазначив, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності на думку відповідача слугувало порушення вимог п.п.2.1а Правил дорожнього руху України. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 29.06.2021 року справа №466/3538/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено штраф з позбавленням права керування транспортним засобом. Не погоджуючись із оскаржуваною постановою позивачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що постанова серії ЕАО №4914658 від 17.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП є незаконною, безпідставною та передчасною, а тому підлягає скасуванню.

16.02.2022 року на адресу суду скеровано відзив, в якому відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне. 23.09.2021 року постановою Львівського апеляційного суду залишено без змін постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 29.06.2021 року. Постанова Львівського апеляційного суду від 23.09.2021 року є остаточною та оскарженню не підлягає. Просили врахувати, що на час та дату винесення оскаржуваного рішення, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4914658 від 17.10.2021 року позивач був позбавлений права керування транспортним засобом. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, аргументи позивача, зазначені в позовній заяві за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 08.11.2021 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 залишено без руху.

30.12.2021 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС у відкритому судовому засіданні на 10:05 год. 21.01.2022 року.

21.01.2022 року розгляд справи відкладено на 11.02.2022 року.

16.02.2022 року на адресу суду надійшов відзив.

11.02.2022 року розгляд справи відкладено на 09.03.2022 року.

09.03.2022 року розгляд справи відкладено на 29.04.2022 року.

29.04.2022 року оголошено перерву до 13.05.2022 року.

13.05.2022 року оголошено перерву до 18.05.2022 року.

18.05.2022 року позивач подав заяву про долучення до матеріалів справи відповіді з Укрпошти від 17.05.2022 року №1853-П-689-В.

18.05.2022 року оголошено перерву до 20.05.2022 року.

20.05.2022 року у зв`язку з відсутністю належного повідомлення відповідача розгляд відкладено на 30.05.2022 року.

В судовому засіданні 30.05.2022 року позивач підтримав позовні вимоги, покликався на безпідставність постанови та просив врахувати, що він не знав про судове засідання у Львівському апеляційному суді та прийняте рішення. Відтак їздив за кермом автомобіля, оскільки вважав, що постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не набрала законної сили, оскільки оскаржена в апеляційному порядку.

При цьому просив суд врахувати, що постанову Львівського апеляційного суду від 23.09.2021 року отримав 19.10.2021 року, що стверджується відповіддю з Укрпошти від 17.05.2022 року №1853-П-689-В, з якої вбачається, що поштові відправлення 460 та 816 адресовані ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 були вручені особисто одержувачу ОСОБА_1 19.10.2021 року. Виходячи з наведеного, просив відмовити в задоволенні позову.

30.05.2022 року суд оголосив перерву до 08.06.2022 року.

08.06.2022 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено до 05.07.2022 року.

05.07.2022 року в судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив скасувати постанову серії ЕАО №4914658 від 17.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Наголосив, що на момент її винесення не знав про прийняте Львівським апеляційним судом рішення, а відтак думав, що має право на керування транспортним засобом.

Відповідач в судове засідання 05.07.2022 року не з`явився, однак у поданому відзиві зазначив, що просить розгляд справи проводити за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.ч.4 і 5 ст.250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

29.06.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Не погоджуючись з даною постановою 13.07.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Постановою Львівського апеляційного суду від 23.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 29.06.2021 року без змін.

17.10.2021 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАО №4914658, згідно якої ОСОБА_1 17.10.2021 року о 11.30 год. на вул.Виговського-Любінська у м.Львові, проїхав на регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий та будучи позбавленим права керування транспортним засобом 29.06.2021 року Шевченківським районним судом м.Львова порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

До матеріалів справи долучено відповідь з Укрпошти від 17.05.2022 року №1853-П-689-В згідно якої поштові відправлення 460 та 816 адресовані ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 були вручені особисто одержувачу ОСОБА_1 19.10.2021 року.

На сайті Укрпошти в розділі "трекінг" відображується інформація - "Дані про відправлення за номером 460 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі" та "Дані про відправлення за номером 816 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі".

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 1.1, 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом п.2.1 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2,3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно положень ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31.01.2018 року.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи основні засади адміністративного судочинства та вимоги законодавства України, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи 29.06.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, 13.07.2021 року, пропустивши строк на апеляційне оскарження, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 29.06.2021 року без змін.

17.10.2021 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО №4914658 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що на день винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, постанова, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами набрала законної сили, тобто працівники поліції діяли у відповідності до чинного законодавства.

Із долученої до матеріалів справи відповіді з Укрпошти від 17.05.2022 року №1853-П-689-В вбачається, що поштові відправлення 460 та 816 адресовані ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 були вручені особисто одержувачу ОСОБА_1 19.10.2021 року.

Суд звертає увагу, що в даній відповіді відсутня інформація про відправника поштових відправлень за номерами 460 та 816, а при перевірці цих номерів на сайті Укрпошти в розділі "трекінг", судом встановлено, що "Дані про відправлення за номером 460 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі" та "Дані про відправлення за номером 816 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі".

Досдіджуючи відповідь з Укрпошти від 17.05.2022 року №1853-П-689-В, суд приходить до переконання, що даний доказ не підтверджує позиції позивача про отримання постанови Львівського апеляційного суду 19.10.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.45 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав передбачає його зацікавленість у розгляді справи в найкоротший строк, та покладає на нього обов`язок добросовісно користуватись своїми правами.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06) від 16 лютого 2017 року (набуло статусу остаточного 16 травня 2017 року) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 242-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,-

ухвалив :

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4914658 від 17.10.2021 року залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08.07.2022 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Суддя Х.В.Гладишева