Справа № 400/12637/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 р. № 400/12637/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область), вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 02.12.2021 № 306829,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-1), Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач-2), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача-2 від 02.12.2021 № 306829 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваною постановою на нього накладений адміністративно-господарський штраф за здійснення нерегулярного перевезення пасажирів по маршруту Одеса-Миколаїв за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), а саме: договору із замовником транспортних послуг, документу, який засвідчує оплату транспортних послуг, полісу обов`язкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, ліцензії, що підтверджується актом № 320162. В акті перевірки від 25.11.2021 № 320162, на підставі якого прийнято постанову від 02.12.2021, вказано про те, що водій належного позивачу транспортного засобу ОСОБА_2 надавав послуги з перевезення пасажирів. Позивач вказує на відсутність доказів вчинення позивачем зазначеного правопорушення. Зокрема, позивач зазначає, що акт перевірки підписаний лише посадовими особами, які проводили перевірку, та в ньому не вказані прізвища та ініціали пасажирів, які перебували в транспортному засобі. В акті перевірки не наведено інформацію про пасажирів - замовників послуг та матеріали перевірки не містять їх пояснень. У документах, складених відповідачем-2, відсутні пояснення стосовно того, на підставі яких ознак посадові особи дійшли висновку про здійснення позивачем саме пасажирських перевезень на замовлення.

Ухвалою від 15.12.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі, постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, установив сторонам строки для подання заяв по суті справи та доказів, у тому числі відповідачу - належним чином засвідчених копій всіх документів, на підставі та з урахуванням яких було прийнято спірну постанову.

Відповідачі подали відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечують та просять відмовити в позові, посилаючись на відсутність у водія належного позивачу транспортного засобу під час проведення перевірки документів, обов`язкових у разі здійснення нерегулярних пасажирських перевезень, відповідальність за що передбачена Законом № 2344-III. Зокрема, відповідно до абзацу 3 частни першої статті 60 Закону № 2344-III, за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян. Відповідач вказує, що позивач не надав належних доказів на підтвердження передання належного йому транспортного засобу в користування іншій особі.

Ухвалою від 27.01.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

У судовому засіданні представник позвача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачі своїх представників у судове засідання не направили, про дату, час і місце його проведення були належно повідомлені.

Ухвалою від 15.02.2022, занесеною до протоколу судового засідання від 15.02.2022, суд задовольнив клопотання позивача про допит свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що попросив позивача надати йому у тимчасове користування автомобіль для перевезення речей своєї родини в межах міста Миколаєва. 25.11.2021 ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 перевозили особисті речі на транспортному засобі позивача, їм допомагала їхня знайома ОСОБА_4 . ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Посадові особи Укртрансбезпеки, які зупинили транспортний засіб, акт перевірки йому на ознайомлення та підпис не надавали.

Свідок ОСОБА_3 надала показання, аналогічні показанням ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що 25.11.2021 допомагала родині Вергелєсів перевезти особисті речі в межах міста Миколаєва. Посадові особи Укртрансбезпеки, які зупинили транспортний засіб, у салон автомобіля не заходили.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

25.11.2021 посадові особи відповідача-2 склали акт № 320162 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В акті зазначено, що перевірка проведена у місті Миколаєві на розі вулиць Веселинівська та Одеського шосе відносно належного позивачу транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_1 . В акті зазначено: „На момент перевірки в салоні автомобіля знаходились чотири пасажири. Не забезпечено обов`язкове особисте страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, чим порушено вимоги постанови КМУ від 14.06.96р. № 959, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України „Про автомобільний транспорт. В акті також зазначено: „Перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 цього Закону, а саме: відсутній договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, поліси обов`язкового страхування від нещасних випадків на транспорті на окремих бланках на кожного пасажира, відсутня ліцензія.

Постановою від 02.12.2021 № 306829 відповідач-2 застосував до позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000 грн за правопорушення, передбачене абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, а саме: нерегулярні перевезення пасажирів маршрутом „Одеса-Миколаїв за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 цього Закону, а саме: договору із замовником транспортних послуг, документу, який засвідчує оплату транспортних послуг, полісу обов`язкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, ліцензії.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Згідно із статтею 39 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

За приписами абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

безпідставну відмову від пільгового перевезення пасажира - штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, адміністративно-господарський штраф за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III, накладається на перевізників, які здійснюють нерегулярні пасажирські перевезення.

У зв`язку з цим до предмету доказування у цій справі належала обставина здійснення позивачем перевезення пасажирів за відсутності визначених Законом № 2344-III документів.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На підтвердження вчинення позивачем правоворушення, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, відповідачі подали суду копію акта від 25.11.2021 № 320162, копію фотографії транспортного засобу під час перевірки (вигляд зовні), копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію постанови від 02.12.2021 № 306829, копію супровідного листа до постанови.

В акті перевірки зазначено про перебування в салоні автомобіля чотирьох осіб. Будь-яких даних, за якими можливо ідентифікувати цих осіб, так само, як і їхніх пояснень, в акті не наведено. В акті також відсутні посилання на будь-які фактичні обставини або пояснення водія чи пасажирів, на підставі яких посадові особи відповідача-2 дійшли висновку, що цим транспортом здійснювалося перевезення пасажирів маршрутом „Миколаїв-Одеса.

До відзиву додана копія фотографії транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_1 (вигляд зовні), яка підтверджує відсутність на автомобілі покажчика із маршрутом руху, як і будь-які інших написів, табличок, даних, які б свідчили про те, що зазначеним автомобілем здійснюється перевезення пасажирів маршрутом „Миколаїв-Одеса. Фотографій всередині салону автомобіля відповідачами не надано.

Ураховуючи вищенаведене, суд надає перевагу наданим під присягою показанням допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 порівняно з актом від 25.11.2021 № 320162. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що перебували в салоні автомобіля під час проведення посадовими особами відповідача-2 його перевірки, а ОСОБА_2 керував цим транспортним засобом. Показаннями свідків підтверджується, що 25.11.2021 транспортний засіб використовувався для особистих потреб родини Вергелєсів, а не перевезень пасажирів маршрутом „Миколаїв-Одеса.

На підставі зазначеного вище, суд дійшов переконання про недоведеність під час судового розгляду обставини вчинення позивачем правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, а тому і підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за його вчинення.

Відповідачі не надали суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної позивачем постанови.

Натомість позивач довів обставину використання транспортного засобу не для нерегулярного перевезення пасажирів, а для особистих потреб громадян. За таких умов водій транспортного засобу не повинен був мати при собі документи, передбачені статтею 39 Закону № 2344-III.

Наведене вище є підставою для визнання протиправною постанови від 02.12.2021 № 306829 та її скасування, а, отже, задоволення позову.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 908 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Отже, задля забезпечення реального виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат відшкодувати сплачений позивачем судовий збір належить за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, яка, на відміну від відповідача, має статус юридичної особи, шляхом його стягнення за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 139, 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код: 39816845) , Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область) (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 02.12.2021 № 306829 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код: 39816845) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безспосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна