Справа № 160/24057/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/24057/21

головуючий суддя І інстанції Коренев А.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 року в адміністративній справі №160/24057/21 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: начальник Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Легостаєв Іван Миколайович про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: начальник Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Легостаєв Іван Миколайович, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) О. Більчук від 28.09.2021 року № 3942-к "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно -Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, пункт 7 ч.2 ст.65, п.4 ч.І, ч. 5 ст.87 Закону України "Про державну службу";

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) І. Легостаєва від 08.11.2021 року № 4322-к, відповідно до якого вважати дату звільнення ОСОБА_1 від 08.11.2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно -Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 08.11.2021 року;

- стягнути з Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 по час винесення рішення включно з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2021 року № 3942-к "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, пункт 7 ч.2 ст.65, п.4 ч.І, ч. 5 ст.87 Закону України "Про державну службу".

Визнано протиправним та скасовано наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.11.2021 року № 4322-к.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 08.11.2021 року.

Стягнуто з Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 42283 грн. 80 коп з 08.11.2021 по 02.02.2022 року з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Допущено до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в сумі 15157.70 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірні накази були прийняті останнім у відповідності з приписами чинного законодавства. Зауважено про пропуск позивачем строку звернення до суду та безпідставний розгляд справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував на посаді начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відповідно до наказу Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.12.2019 №184-К.

Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04.08.2021 № 698/8 «Про проведення позапланової комплексної перевірки» призначено позапланову комплексну перевірку Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 06.08.2021, та утворено відповідну комісію і затверджено план проведення перевірки (том 3 а.с. 172-173).

За результатами проведення комплексної перевірки Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було складено довідку від 06-11.08.2021, згідно якої стан роботи Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було визнано недостатнім та встановлено порушення (том 3 а.с. 174-218).

Начальнику Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було внесено подання від 11.08.2021 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (том 1 а.с. 218-225, том 3 а.с. 37).

Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.08.2021 № 3304-к «Про дисциплінарне провадження у відношенні ОСОБА_1 » було порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) строком до 24.09.2021 року та затверджено склад дисциплінарної комісії (том 1 а.с. 213-214).

Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.09.2021 № 3842-к продовжено тривалість здійснення дисциплінарного провадження до 60 календарних днів у відношенні ОСОБА_1 , начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (том 3 а.с. 36).

20 вересня 2021 року складено Подання Дисциплінарної комісії, згідно якого, дисциплінарною комісією було встановлено, що начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Циганко Олександром Васильовичем порушено вимоги статті 19 Конституції України, пункту 2 частини першої статті 4, частину першу статті 8, частину першу статті 9 Закону України «Про державну службу», пункт 1 частини другої та частини третьої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», пункти 1, 2, 11, 12, 14-18 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 (із змінами), посадової інструкції начальника Шевченківського відділ 91; державної ви;конавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497, пункту 9 Типового положення про відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.04.2016 № 1183/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.04.2016 за № 618/28748 (із змінами).

З урахуванням характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, обставин, за яких воно було вчинено, а також ставлення до виконання посадових обов`язків та керуючись статтями 64-67 Закону України «Про державну службу», дисциплінарна комісія дійшла висновку, що викладені факти знайшли своє підтвердження та свідчать про перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, що є дисциплінарним проступком, передбаченим пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу». Виходячи із зібраної інформації та матеріалів дисциплінарного провадження, дисциплінарна комісія встановила наявність вини начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

За результати дисциплінарного провадження, а саме, встановлення в діях начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) дисциплінарного проступку, Дисциплінарна комісія запропонувала вирішити питання про застосування до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення, передбачений пунктом четвертим частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу».

Листом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.09.2021 № 02-72/3910 направлено на електрону адресу позивача подання Дисциплінарної комісії від 20.09.2021 року та повідомлено про необхідність надання пояснень (том 3 а.с. 54).

Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2021 № 3942-к «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, пункт 7 частини другої статті 65, пункт 4 частини першої та частина п`ята статті 85 Закону України «Про державну службу» (том 3 а.с. 57-61).

Відповідно до наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.11.2021 року № 4322-к «З особового складу» підставою для звільнення ОСОБА_1 стало пункт 1 наказу Південо - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2021 року №3942-К «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »; листок непрацездатності №1200251-1.

Не погодившись із вказаними наказами Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Дисциплінарною комісією у поданні не доведено та не встановлено, саме факту перевищення позивачем своїх службових повноважень, що вказує на безпідставність висновків подання Дисциплінарної комісії від 20.09.2021 року. Крім того, з урахуванням характеру дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків, висновки дисциплінарної комісії не відповідають обставинам та змісту подання Дисциплінарної комісії. Тому, відповідачем протиправно звільнено позивача з посади начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частин другої статті 65 Закону України «Про державну службу».

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу».

Згідно зі статтею 1 цього Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну службу», цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 8 згаданого Закону державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Закон України «Про державну службу» не дає визначення терміну «перевищення службових повноважень», однак, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» зазначено, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Тож, перевищення службових має прояв у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції. У той же час, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у не вчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих йому законом прав та обов`язків.

Положеннями частини першої, п`ятої статті 66 Закону України «Про державну службу» визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

За правилами ст. 68 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із частинами 1, 9-11 статті 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (частини перша і друга статті 77 Закону № 889-VIII).

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, державний службовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності з накладенням суб`єктом призначення або керівником державної служби на такого державного службовця дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

При цьому, ознакою вчинення дисциплінарного проступку, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 05.06.2019 року у справі №814/934/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірного наказу були висновки відповідача про порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» в частині об`єктивного та неупередженого розподілу виконавчих документів між державними виконавцями, який забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження; частини 5 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень; пунктів 1, 2, 11, 14-18 розділу Ш Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за №1126/29256 (із змінами), в частині передачі виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого; посадової інструкції.

Між тим, як вбачається з пояснень позивача, наданих голові Дисциплінарної комісії Постоловській О., визначені виконавчі провадження передавилися в «ручному» режимі від одного державного виконавця до іншою на підставі пункту 18 розділу 111 Положення про АСВП щодо передачі виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого та на підставі доручення начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 10 від 11.01.2021 року. Крім того, зазначено що останній, як керівник відділу має відповідні функції контролю, так за для уникнення ігнорування з боку державних виконавців засад виконавчого провадження, лише у начальника та у заступника начальника відділу, було відкрито відповідні доступи дій в АСВП один з яких, це повернення виконавчого провадження з архіву та ін. У період його, відпустки, виникли обставини, які змусили останнього скористатися системою АСВП в частині здійснення повернення виконавчого провадження з архіву та ін., за для уникнення порушень прав сторін виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», та з урахуванням звернень громадян щодо надання інформації за завершеними виконавчими провадженнями (том 2 а.с. 43-46).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач мав право вчиняти вищевказані дії, проте, вони були вчиненні під час перебування його у відпустці і, останній не здійснив жодних заходів щодо відкриття необхідного доступу особі, яка за його відсутністю виконувала обов`язки начальника відділу. Тобто, виявленні порушення свідчать про неналежне виконання посадових обов`язків у межах наданих йому законом прав та обов`язків, оскільки перевищення службових повноважень має прояв у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції.

Враховуючи визначення поняття «перевищення службових повноважень» у розрізі положень Закону № 889-VIII, а також беручи до уваги правове регулювання спірних правовідносин і встановлені судам обставини справи, на переконання колегії суддів дії позивача не можуть кваліфікуватися, як перевищення службових повноважень.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення державним службовцем дій, які містять склад дисциплінарного проступку. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини державного службовця з`ясовуються під час дисциплінарного провадження, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у його діях складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При цьому таке рішення повинно бути обґрунтоване у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Разом із тим, звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону № 889-VIII).

Між тим, відповідачем, в даному випадку, при застосуванні до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення, фактично не було враховано ні характер його дисциплінарного проступку, ні обставини, за яких він був вчинений, ні його особу, ні ступінь його вини, ні його попередню поведінку та ставлення до служби, а також жодним чином не мотивовано неможливості застосування до позивача іншого, передбаченого Законом "Про державну службу" виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення з посади, з урахуванням того, що позивач не має діючих дисциплінарних стягнень та позитивно характеризується по службі, мав заохочення та відміну оцінку результатів службової діяльності.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірні накази підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді, з якої останній був звільнений зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Що стосується посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, який обґрунтований посиланням на те, що наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2021 № 3942-к «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » вважається таким, що був доведений до відома позивача 03.10.2021, оскільки останній був надісланий на його електрону адресу, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 1 статті 9-1 «Про Державну службу» доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 9-1 Закону України «Про Державну службу» передбачає, що інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Відповідно до п.п. 2,3 Порядку фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1042, інформація або документи надсилаються державному службовцю з використанням засобів телекомунікаційного зв`язку виключно на його адресу електронної пошти чи за іншими контактними даними, про які він повідомив службі управління персоналом під час вступу чи проходження державної служби та які зазначені в його особовій справі.

Факт доведення інформації або документів до відома державного службовця фіксується протоколом про доведення інформації або документів до відома державного службовця (далі - протокол).

Як вбачається з пояснень відповідача, наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2021 № 3942-к «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » був надісланий на електрону адресу позивача 03.10.2021 року.

Однак, протоколу про доведення інформації або документів до відома державного службовця, як то передбачено наведеними правовими приписами відповідачем до суду подано не було, а наведене не може бути підставою для висновків відносно обізнаності позивача про зміст спірних наказів станом на 03.10.2021 року.

Як вбачається з пояснень позивача, які відповідачем не спростовуються, позивач про оскаржуваний наказ № 3942-к від 28.09.2021 дізнався 08 листопада 2021 року, коли йому вручили копію наказу про звільнення № 4322-к від 08.11.2021 року та трудову книжку.

Враховуючи, що позивач про існування наказу № 3942-к від 28.09.2021 року дізнався 08 листопада 2021 року, а з позовною заяву звернувся до суду 30.11.2021 року, то місячний строк на подання позову останнім пропущений не був.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованого розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС).

Якщо справа не належить до справ незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС, це не забороняє її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, як і не вимагає, щоб такий розгляд відбувався виключно за правилами загального позовного провадження (крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 257 КАС);

За відсутності імперативних вимог до порядку розгляду справи (спрощеного або загального), презюмується, що суд розглядає (усі) адміністративні справи за правилами спрощеного позовного провадження; водночас, з урахуванням вимог, встановлених у частині третій статті 257 КАС, суд може прийняти рішення про розгляд певної справи (яку дозволено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження) за правилами загального позовного провадження.

Так, дана справа не належить до справ незначної складності у значенні частини шостої статті 12 КАС. Проте, віднесення її до цієї «категорії» не дає достатніх підстав вважати, що її розгляд мав відбуватися виключно за правилами загального позовного провадження.

Водночас, тільки те, що ця справа не є справою незначної складності ще не визначає процедури її розгляду (тобто за правилами загального позовного провадження). Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження, як вважає відповідач, немає. Скоріш навпаки, адже за відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Крім того, оцінити «значення справи для сторін» і «значний суспільний інтерес» має суд першої інстанції до початку її розгляду і таке оцінювання відбувається в рамках конкретних правовідносин, з яких виник спір. Це означає, що вказані підстави (для розгляду справи за правилами загального позовного провадження) повинні мати своєрідне «конкретизоване» пояснення у вимірі певної справи; посилання на ці підстави безвідносно до конкретних фактичних підстав не достатньо для того, щоб вимагати розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 23.06.2021 року по справі № 520/13014/2020, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 року в адміністративній справі №160/24057/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко