Справа № 160/20320/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/20320/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 р. (суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі №160/20320/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому з 01 квітня 2019 р. основного розміру пенсії за вислугу років під час її перерахунку, а саме з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення; визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження йому з 01 квітня 2019 р. пенсії максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів; зобов`язати відповідача з 01 квітня 2019 р. складових довідки Дніпропетровського обласного ТРЦ та СП №ФД 96257 від 15 січня 2021 р. перерахувати та виплачувати йому пенсію в розмірі 90%, без обмеження її максимальним розміром десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше сплачених сум.

В обґрунтування позову вказав, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка була призначена йому у розмірі 90% грошового забезпечення. Зменшення відповідачем відсотку, при здійсненні перерахунку розміру його пенсії до 70% є неправомірним. Також відповідач протиправно обмежив розмір його пенсії максимальним розміром.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем, який просить суд його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром, зобов`язати відповідача починаючи з 01 квітня 2019 р. здійснити йому перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, відповідно до складових довідки Дніпропетровського обласного ТРЦ та СП №ФД 96257 від 15 січня 2021 р., без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше сплачених сум. В обґрунтування вимог скарги вказує, що судом невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до винесення ним неправомірного рішення.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних

правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка була призначена йому у розмірі 90% грошового забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 р. у справі №160/3388/21, яке набрало законної сили 09 липня 2021 р. зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01 квітня 2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90 % від грошового забезпечення, на підставі наданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки № ФД 96257 від 15 січня 2021 р., з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України "Про соціальних і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та з врахуванням положень Постанови КМУ № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

На виконання даного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії, виходячи з 90 % розміру грошового забезпечення, на підставі довідки, виданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № ФД 96257 від 15 січня 2021 р.

Листом від 05 жовтня 2021 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 , що підсумок його пенсії з надбавками з 01 вересня 2021 р. становить 18 540,00 грн. Однак, відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

27 жовтня 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому з 01 квітня 2019 р. основного розміру пенсії за вислугу років, під час її перерахунку, а саме з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення; визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження йому з 01 квітня 2019 р. пенсії максимальним розміром десять прожиткових мінімумів; зобов`язати відповідача з 01 квітня 2019 р. перерахувати та виплачувати йому пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення, згідно довідки Дніпропетровського обласного ТРЦ та СП №ФД 96257 від 15 січня 2021 р., без обмеження її максимальним розміром десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб , з урахуванням раніше сплачених сум.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 р. у справі №160/3388/21 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 р., виходячи з 90% суми грошового забезпечення, згідно довідки Дніпропетровського обласного ТРЦ та СП №ФД 96257 від 15 січня 2021 р. Також суд вказав, що відповідно до приписів статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 р. максимальний розмір пенсії, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції вірно відмовлено позивачу в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача в частині зменшення йому відсоткового розміру пенсії з 90 % на 70%, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, відповідачем виконано вимогу судового рішення по справі №160/3388/21 та здійснено позивачу перерахунок пенсії виходячи з 90 % розміру грошового забезпечення, визначеного довідкою Дніпропетровського обласного ТРЦ та СП №ФД 96257 від 15 січня 2021 р.

В частині дій відповідача щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром, при здійсненні її перерахунку, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та частиною 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 р. визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Конституційним Судом України рішенням від 20 грудня 2016 р. у справі №1-38/2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини даного рішення, положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 р. №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 р., у частині 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та в частині 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 р.".

Водночас, внесені Законом №1774-VIII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 09 лютого 2021 р. у справі №1640/2500/18 (№К/9901/66965/18).

Також, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та постанові від 22.01.2022р. справа №240/7087/20.

Викладене свідчить про протиправність дій відповідача щодо обмеження позивачу з 01 квітня 2019 р. пенсії максимальним розміром.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржене рішення без врахування всіх обставин у справі, допустив порушення норм матеріального права, що є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пункту "в" частини 4 статті 322 цього ж Кодексу передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції в розмірі 908,00 грн. та судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1488,60 грн., всього на суму 2396,60 грн.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 р. в адміністративній справі №160/20320/21 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 р. пенсії за вислугу років максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, починаючи з 01 квітня 2019 р., виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () сплачену суму судового збору в розмірі 2 396 (дві тисячі триста дев`яносто шість) гривень 60 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 червня 2022 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук