Справа № 300/38/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/38/20 пров. № А/857/16001/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Скільський І.І.,

час ухвалення рішення: 17:00:00,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення: 21.12.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ України) про визнання протиправним та скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.07.2019.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.07.2019, виданий головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандриком Ігорем Івановичем. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (, бульвар Лесі Українки, будинок 26, м.Київ, 01133) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, ДАБІ України подала апеляційну скаргу. Вважає, що таке прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дія дозволу №5 від 27.02.2006 на виконання будівельних робіт закінчилась 27.02.2008 та не була продовжена до 2010 року, що суперечило вимога законодавства, які були чинні на той час.

Зазначає, що позапланову перевірку позивача проведено законно у відповідності до вимог чинного законодавства України, висновок відповідача про виконання будівельних робіт без документа, що дає право на виконання таких робіт зроблено законно, а тому оскаржуваний припис винесено відповідачем правомірно.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 01.07.2019 №266-П/1009/1.5/2019 та направлення від 01.07.2019 №266/1009/m.7/2019, посадовими особами Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт від 16.07.2019 №266/1009/m.7/2019. В ході перевірки виявлено порушення вимог п.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: Будівництво магазину з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2 виконується без документа, що дає право на виконання таких робіт.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робі від 16.07.2019, яким позивача зобов`язано негайно зупинити будівельні роботи на вказаному об`єкті та усунути виявлені порушення шляхом реєстрації дозвільних документів або проведення земельної ділянки в попередній стан в термін 2-х місяців.

Також 16.07.2019, у зв`язку з виявленими порушеннями, на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного протоколу, постановою головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівського А.В. від 30.07.2019 № 65/1009/m.6/2019 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Не погоджуючись з винесеним відповідачем приписом від 16.07.2019, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877-V), статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI), Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 (далі - Положення №294), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

Так відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно абз. 3 ст. 1, ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Заходи контролю здійснюються, крім інших, органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду).

Вимогами ст. 41 Закону № 3038-VI передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Як передбачено пунктом 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктами 14, 16, 17 Порядку №553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Пунктом 20 Порядку №553 встановлено, що протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Як встановлено судом, в зв`язку з виявленими під час перевірки 16.07.2019 порушеннями, відповідачем винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робі від 16.07.2019 та постанову про адміністративне правопорушення від 30.07.2019 № 65/1009/m.6/2019 за проведення будівельних робіт без дозвільних документів, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом першої інстанції в судовому засіданні, 27.02.2006 ОСОБА_1 видано дозвіл №5 на виконання будівельних робіт, а саме: магазину з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2 , та який дійсний до 27.02.2007 (а.с. 13).

Відповідно до відміток на дозволі, які скріплені підписами та печатками начальника Держархбудконтролю М.М. Басараба, вказаний дозвіл продовжено до 27.02.2008, а в подальшому до 27.02.2011.

Згідно пункту 1 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» дозвіл на виконання будівельних робіт, отриманий до набрання чинності підпунктів (до 13 квітня 2009 року), вказаних у першому реченні цього пункту, зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 14 жовтня 2008 року), а щодо об`єктів містобудування, будівництво яких розпочато, - до завершення їх будівництва.

Пунктом 8 Розділу Прикінцеві положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який прийнято 17.02.2011, встановлено, що дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об`єкта.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду, що дозвіл №5 від 27.02.2006, який продовжено до 27.02.2011, є чинними до завершення будівництва об`єкта, а тому посилання на те, що будівельні роботи здійснювалися позивачем за відсутності дозвільних документів є безпідставними.

Крім того, судом встановлено, що постанова від 30.07.2019 № 65/1009/m.6/2019, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, була оскаржена позивачем до суду.

Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2020 у справі №338/942/19, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівського А.В. від 30.07.2019 № 65/1009/m.6/2019 скасовано, а справу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.96 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито.

Вказані рішення мотивовані тим, що дозвільний документ на виконання будівельних робіт, відповідно до пункту 8 Розділу Прикінцеві положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є чинними до завершення будівництва об`єкта.

Разом з тим, зі змісту дозволу №5 від 27.02.2006 встановлено, що строк його дії до 27.02.2011 було продовжено уповноваженим на той час органом архітектурно-будівельного контролю. Доказів незаконності його продовження суду не подано.

Також відсутність інформації щодо права власності на земельну ділянку, на якій позивачем здійснюється будівництво, не знайшла свого підтвердження, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявної в матеріалах даної справи, підставою виникнення права власності на земельну ділянку був договір оренди землі від 28.12.2008 року між Солотвинською селищною радою та ОСОБА_1 .

Також в рішенні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2020 №338/942/19 зазначено, що ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено договори оренди землі від 27.12.2005, від 28.12.2008 та державний акт від 26.10.2011 на право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_2 .

Проте, як вірно зазначено судом, будь-яких доказів про те, що дозвіл на виконання будівельних робіт у 2006 році надано відповідним суб`єктом без права користування чи власності на земельну ділянку суду не надано.

Крім того, у наданому представником відповідача дозволі №5 від 27.02.2006 міститься інформація про проектну документацію, яка узгоджена та зареєстрована за №17 від 20.10.2005 Богородчанським відділом містобудування та архітектури РДА.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дозвіл на виконання будівельних робіт, який продовжено до 27.02.2011, відповідно до вимог вищевказаних норм є чинним до завершення будівництва об`єкта, а тому припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 16.07.2019, який винесено у зв`язку з відсутністю дозвільного документу, що дає право на виконання будівельних робіт, є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягали до задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 300/38/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 08.07.2022.