Справа № 140/15207/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/15207/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області), відповідно до якого просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №08 від 05 липня 2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року у ТОВ «FISH MARKET» та призначити мені пенсію за віком починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 30 червня 2021 року він звернувся до відповідача із заявою щодо призначення йому пенсії за віком. Разом із тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №08 від 05 липня 2021 року у призначенні пенсії за віком, мені було відмовлено з огляду на відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про врахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві - товариство з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET», яке знаходилось на території Республіки Казахстан, за період роботи з 25 лютого 2003 року по 17 жовтня 2008 року.

Листом від 29 листопада 2021 року відповідачем 2 надано відмову у зарахуванні вказаного періоду роботи до страхового стажу у зв`язку з відсутністю відомостей щодо сплати обов`язкових пенсійних внесків до відповідних фондів Республіки Казахстан у період з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року.

Не погоджуючись із такими відмовами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представник відповідача 1 подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав повністю та просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що за результатами розгляду документів, наданих позивачем разом з заявою про призначення пенсії, встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 0 місяців 26 днів замість необхідних 28 років.

З огляду на наведене, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії, вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області діяло виключно у спосіб та в межах своїх повноважень.

Представник відповідача 2 подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав повністю з тих підстав, що згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 наявний запис про період роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET» з 25 лютого 2003 року по 17 жовтня 2008 року на території Республіки Казахстан.

Листом від 23 квітня 2021 №02-0917/7272 Центрального філіалу некомерційного акціонерного товариства «Державна корпорація «Уряд для громадян» по координації діяльності соціального і пенсійного забезпечення повідомлено, що згідно інформації у базі даних за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачувались обов`язкові пенсійні внески за період з 10 липня 1998 року по 12 грудня 2002 року. Для уточнення відомостей щодо факту сплати обов`язкових пенсійних внесків починаючи з липня 2006 року рекомендовано звернутись безпосередньо на підприємство, яким здійснювалась сплата таких внесків. На неодноразові запити спеціалістів відділу обслуговування громадян №7 (сервісного центру) щодо підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів Республіки Казахстан, інформації не надано.

Враховуючи викладене, до страхового стажу для призначення пенсії за віком враховано період роботи з 25 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року за записами трудової книжки.

Оскільки, за період з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року відсутні документи, що підтверджують сплату страхових внесків до відповідних фондів Республіки Казахстан, даний період роботи не враховано до страхового стажу.

За результатами розгляду заяви позивача від 30 червня 2021 року та наданих документів страховий стаж становить 25 років 0 місяців 26 днів.

В зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (28 років), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій прийнято рішення від 05 липня 2021 року №08 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача 2 із заявою щодо призначення йому пенсії за віком.

05 липня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення №08 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу відповідно до статті 26 Закону №1058 (28 років). Страховий стаж особи становить 25 років 0 місяців 26 днів (а. с. 8).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про врахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві - товариство з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET», яке знаходилось на території Республіки Казахстан, за період роботи з 25 лютого 2003 року по 17 жовтня 2008 року.

Відповідач 2 листом від 29 листопада 2021 року повідомив позивачу наступне. Зарахування до страхового стажу з 01 січня 2004 року періодів роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність.

В ході розгляду звернення встановлено, що в даних трудової книжки ОСОБА_1 наявний запис про період роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET» з 25 лютого 2003 року по 17 жовтня 2008 року на території Республіки Казахстан. Центральний філіал некомерційного акціонерного товариства «Державна корпорація «Уряд для громадян» по координації діяльності соціального і пенсійного забезпечення повідомлено, що згідно інформації у базі даних за ОСОБА_1 , сплачувались обов`язкові пенсійні внески за період з 10 липня 1998 року по 12 грудня 2002 року. Для уточнення відомостей щодо факту сплати обов`язкових пенсійних внесків починаючи з липня 2006 року рекомендовано звернутись безпосередньо на підприємство, яким здійснювалась сплата таких внесків. На неодноразові запити спеціалістів відділу обслуговування громадян №7 (сервісного центру) щодо підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів Республіки Казахстан, інформації не надано.

Враховуючи викладене, до страхового стажу для призначення пенсії за віком враховано період роботи з 25 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року за записами трудової книжки.

Оскільки, за період з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року відсутні документи, що підтверджують сплату страхових внесків до відповідних фондів Республіки Казахстан, даний період роботи не враховано до страхового стажу. За результатами розгляду заяви від 30 червня 2021 року та наданих документів страховий стаж становить 25 років 26 днів.

В зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, територіальним органом Пенсійного фонду України прийнято рішення від 05 липня 2021 року №08 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Судом встановлено, що спірним моментом у цій справі є фактично не зарахування до страхового стажу позивача періоди його роботи на території Республіки Казахстан у товаристві з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET» з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року.

Вирішуючи по суті існуючий спір суд першочергово звертає увагу на ту обставину, що оскільки трудовий стаж набутий позивачем на території Республіки Казахстан, тому при визначені права на пенсійне забезпечення суд відповідно до частини першої, другої статті 4 Закону від 09 липня 2003 року за №1058-IV вправі застосовувати міжнародні договори з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Республіки Казахстан.

Так, відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Частиною другою статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Отже, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Республіки Казахстан або на підприємстві зареєстрованому на території Республіки Казахстан після 13 березня 1992 року, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в Республіці Казахстан. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Отже, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії. Сама лише несплата страхових внесків, не може бути підставою для відмови в зарахуванні такого стажу.

Окрім того, аналіз наведеного вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період. При цьому, відмовляючи в зарахуванні спірного періоду роботи позивача до його страхового стажу, відповідач зазначив, що внески не сплачені страхувальником.

Разом із тим, із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05 грудня 1978 року вбачається, що згідно наказу №47 віл 25 лютого 2003 року позивача прийнято на роботу у ТОВ «FISH MARKET» рибаком. Відповідно до наказу №145 від 17 жовтня 2008 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням (а. с. 55).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що страховий стаж позивача з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року є повністю підтверджений.

Крім того, як визначено статтею 1 Закону №1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із статтею 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Надаючи оцінку обставинам даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17 липня 2019 року (справа № 144/669/17) та від 20 березня 2019 року (справа № 688/947/17), згідно якої, несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Разом із тим, суд зазначає, що чинними міжнародними угодами визначено взаємне зарахування стажу роботи набутого у країні учасниці угоди відповідно до законодавства країни-роботодавця.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували не відрахування страхових внесків до пенсійних органів Республіки Казахстан з вини позивача в суду немає.

Отже, із вищевикладеного слідує, що будь-яких законних передумов не зараховувати позивачу періоди його роботи в Республіці Казахстан у товаристві з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET» з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року у відповідача не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які стосуються визнання протиправною та скасування відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії, яка оформлена рішенням від 05 липня 2021 року №08, а тому відповідна вимога підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Як слідує із матеріалів справи, підтверджений відповідачем страховий стаж позивача становить 25 років 0 місяців 26 днів.

Таким чином, зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET» з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року, свідчитиме про наявність у нього більш ніж 28 років страхового стажу, що є достатнім для призначення йому пенсії за віком.

В той же час, визначаючись щодо дати з якої позивачу слід призначити пенсію, суд враховує, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд призначити йому пенсію з дати первинного звернення до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Поряд із цим, положеннями пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В даному ж випадку, позивач досяг пенсійного віку 31 березня 2021 року, а за призначенням пенсії звернувся 30 червня 2021 року, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, а також з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію починаючи з 01 квітня 2021 року, тобто з дня, наступного за днем досягнення позивачем пенсійного віку, зарахувавши до його страхового стажу період його роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET» з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас суд зауважує, що у даному спорі є два відповідача, однак тягар по відшкодуванню судових витрат слід покласти на відповідача 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позаяк саме відповідач 1 прийняв спірне рішення, яке в подальшому судом визнане протиправним та скасоване. Тобто, вина у виникненні даних спірних правовідносин лежить лише на відповідачу 1.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 судовий збір в розмірі 908,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 03 грудня 2021 року №0.0..1 (а. с. 6).

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №08 від 05 липня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 01 квітня 2021 року, зарахувавши до його страхового стажу період роботи з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2008 року у товаристві з обмеженою відповідальністю «FISH MARKET».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, місто Слов`янськ, площа Соборна, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 13486010).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер