Справа № 340/9802/21
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2022 року м. Дніпросправа № 340/9802/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року, (суддя суду першої інстанції Брегей Р.І.), прийняту в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/9802/21 за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

Визнати протиправними дії Кетрисанівської сільської ради щодо не затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства розташованої в межах населеного пункту на території колишньої Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0477), скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №2312 від 05.11.2021 року; зобов`язати Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства розташованої у межах населеного пункту на території колишньої Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0477).

Адміністративний позов обґрунтований тим, що відповідач не мав належних підстав для прийняття рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки на території колишньої Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0477).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 05.11.2021 року №2312, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про затвердження проекту землеустрою стосовно відведення у власність земельної ділянки площею 1,2000 га з кадастровим номером :02:000:0477; зобов`язано Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою стосовно відведення у власність земельної ділянки площею 1,2000 га з кадастровим номером :02:000:0477.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява позивача була попередньо розглянута на засіданні постійної комісії Кетрисанівської сільської ради, відбулося обговорення проекту рішення та було виявлено, що на той час Кетрисанівська сільська рада ще не набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0477, а також згідно з даними Публічної кадастрової карти дана земельна ділянка перебуває у межах прибережної захисної смуги, що не відповідає матеріалам розробленого проекту землеустрою.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.04.2019 року Василівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області надала ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,2000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Позивачем було виготовлено проект землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 1,2000 з кадастровим номером :02:000:0477.

В подальшому, після проведення процедури погодження проекту землеустрою, позивач звернувся до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням десятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:0477) у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_1 загальною площею 1,2000 га з них: 1,2000 га пасовища, для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що знаходиться за адресою: Василівська сільська рада, Бобринецький район, Кіровоградської області у зв`язку з тим, що відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав (на даний час Кетрисанівська сільська рада не набула права власності на цю земельну ділянку), також у зв`язку з тим, що згідно даних Публічної кадастрової кати України дана земельна ділянка перебуває в межах прибережної смуги, що не відповідає матеріалам розробленого проекту землеустрою (п проекті відсутнє дане обмеження та не визначено крутизну схилів умовної прибережної смуги).

Не погодившись із рішенням відповідача позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що орган, який передає земельні ділянки у власність може відмовити у затвердженні проекту землеустрою лише у випадку відсутності погодження або не проведення обов`язкової державної експертизи, якщо земельна ділянка перебуває у його віданні, або відсутності дозволу на виготовлення проекту землеустрою. На думку суду, у відповідача не існувала підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою та передачі земель у власність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно із пунктом б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частинами шостою - десятою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 - 1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів вказаної процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Як правильно вказав суд першої інстанції, земельна ділянка перейшла у відання відповідача 27.05.2021 року відповідно до приписів п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність, перебуває у комунальній власності та у віданні відповідача, відтак посилання на відсутність державної реєстрації права власності на земельну ділянку за радою як на підставу для відповідну в затвердженні проекту землеустрою, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим.

Щодо посилань відповідача на те, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, перебуває в межах прибережної захисної смуги, що не відображено в проекті землеустрою, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України, з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Отже, як видно з зазначених норм права зона земель прибережних захисних смуг для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів, для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Відповідачем на підтвердження обґрунтованості свого рішення ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано копій проекту земелустрою щодо відведення прибережних захисних смуг для струмка, біля якого знаходиться земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність. В оскаржуваному рішення відповідач не зазначає, скільки метрів становить прибережна захисна смуга біля вказаної земельної ділянки, не посилається на проект землеустрою щодо встановлення прибережної смуги струмка.

В рішенні ради від 05.11.2021 року про відмову в задоволенні проекту землеустрою зазначено, що прибережна захисна смуга в межах земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, вбачається в Публічної кадастрової карти, однак копій такої карти, і з позначенням місця розташування земельної ділянки, яку хоче отримати позивач у власність, до суду не надано.

Відтак, на думку суду, відповідачем в рамках розгляду даної справи, не доведено правомірності відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою з підстав перебування земельної ділянки в прибережній захисній смузі.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а за конкретними обставинами.

Суд зазначає, що законодавець, наділяючи відповідача розпорядчими функціями щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, зобов`язав орган місцевого самоврядування мотивувати таке рішення. Тобто, відповідача зобов`язано навести конкретні підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви його прийняття, а не обмежуватись загальними нормами чинного земельного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені фактичні обставини справи, у взаємозв`язку із приписами чинного законодавства, суд приходить до висновку про протиправність спірного рішення та як наслідок його скасування із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року в адміністративній справі №340/9802/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в порядку касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай