Справа № 560/3130/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3130/21 Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

06 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" до Подільської митниці Держмитслужби, Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2021 року ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Подільської митниці Держмитслужби, Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просило: визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2021 №UA401170/2021/00006, рішення про коригування митної вартості від 26.01.2021 №UA401170/2021/000006/1.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.09.2021 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням Хмельницька митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує її доводи та просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.01.2021 ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" подало для митного оформлення митну декларацію №UA401170/2021/000099, задекларувавши митну вартість, зокрема, білої жесті без подальшої обробки 9936,01 доларів США та прокату плоского з заліза 547,91 доларів США.

Завідувач сектору Подільської митниці Держмитслужби оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2021 №UA401170/2021/00006. Підставою для відмови слугувало неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України.

26.01.2021 Подільська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості № UA401170/2021/00006/1, визначивши вартість білої жесті в розмірі 18292,95 доларів США та прокату плоского з заліза в розмірі 1608,75 доларів США.

Позивач, вважаючи вказані рішення відповідачів протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої вказаної вище статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, частиною четвертою визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Крім того, частина п`ята статті 53 Митного кодексу України визначає, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою цієї статті контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Також, частиною третьою визначено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою цієї статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою вказаної вище статті передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Крім того, частиною четвертою статті 57 передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до частина восьма статті 57 у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною перша статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: ) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною дванадцятою статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Відповідно до частини тринадцятої цієї статті за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Частиною чотирнадцятою статті 58 визначено, що у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Згідно з частиною п`ятнадцята статті 58 декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Відповідно до частини вісімнадцятої статті 58 при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Згідно з частиною двадцятою статті 58 порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.

З наведених правових норм слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

В свою чергу, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом - за ціною договору, якщо декларант при поданні митної декларації покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Таким чином, саме декларант зобов`язаний довести митному органу, що хоча продавець та покупець і пов`язані між собою особи, однак такі відносини не вплинули на ціну товарів, що були імпортовані.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги про скасування оскаржуваних рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які не містять розбіжностей та піддаються обчисленню і підтверджують ціну товару, натомість контролюючим органом не було доведено зворотного.

Проте колегія суддів вважає такі висновки необґрунтованими з огляду на наступне.

Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України 24 травня 2012 року №599, визначають порядок заповнення декларації митної вартості (далі - ДМВ), яка використовується: декларантом або уповноваженою ним особою - при визначенні та заявленні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту; митним органом - при здійсненні контролю за правильністю визначення декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних правил, ДМВ подається в установленому порядку митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, разом з митною декларацією на оцінювані товари.

Згідно з третім розділом вказаних вище правил в Графі 9(а), 9(б) відмічається знаком „X потрібна відповідь („так або „ні). Особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, наведених у статті 58 Кодексу.

Відповідно до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців засновниками ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" є Манн+Хуммель Іст Юропіен Холдінг Гмбх, Німеччина, Швейбердінгер Штрассе 126, 71636 Людвігсбург, Німеччина із внеском: 25 734 800 грн., 98% та Командитне Товариство, Товариство з обмеженою відповідальністю Манн+Хуммель Фт Польща (MANN+HUMMEL FT Poland Spolka z organiczona odpowiedzialnoscia Sp.k."), м. Гостинь, вул. Вроцлавська, Польща, з внеском: 525 200.00 грн. 2%.

При цьому, 27.12.2011 ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" (в минулому ТОВ "Вікс-Фільтрон") та "MANN+HUMMEL FT Poland Spolka z organiczona odpowiedzialnoscia Sp.k." (в минулому "WIX-Filtron Sp. Z o. o.") уклали контракт поставки товарів №29.

На виконання умов контракту від 27.12.2011 №29 "MANN+HUMMEL FT Poland Spolka z organiczona odpowiedzialnoscia Sp.k." здійснило поставу товарів ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА".

25.01.2021 ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" подало для митного оформлення митну декларацію №UA401170/2021/000099, задекларувавши митну вартість, зокрема, білої жесті без подальшої обробки 9936,01 доларів США та прокату плоского з заліза 547,91 доларів США.

В свою чергу у графі 9 (а) ДМВ позивач вказав недостовірну інформації щодо того чи пов`язані між собою продавець та покупець, оскільки у відповідній графі закреслив клітинку "НІ".

За наведених вище обставин відповідач під час здійснення митних процедур та оформлення МД від 25.01.2021 №UА401160/2021/000099 мав обґрунтовані підстави вважати, що існує взаємозв`язок між продавцем і покупцем, який міг вплинути на заявлену декларантом митну вартість, оскільки продавець є одним із засновників позивача.

Враховуючи положення митного законодавства колегія суддів вважає, що позивач заявляючи митну вартість товару, придбаного у пов`язаної особи, за основним методом - за ціною договору (контракту), мав би при декларуванні такого товару з власної ініціативи надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

Саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари придбані у пов`язаної особи за основним методом - за ціною договору (контракту), і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган, у разі наявності у нього сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну товарів, має надати декларанту свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце та витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що докази відсутності впливу взаємозв`язку сторін зовнішньоекономічного контракту на ціну товару мав надати саме позивач на стадії подання митної декларації та обрання основного методу визначення ціни товару.

Стосовно висновків митного органу про визначення митної вартості оцінюваного товару №6 (прокат марки ВS-1457) суд апеляційної інстанції зазначає, що до контролюючого органу було надано копію рахунку від 04.12.2020 № між MANN+HUMMEL FT Poland та EMW Stahl Service GmbH, де ціна товару вказана - 0,6 євро за кілограм, що є ідентичною ціні рахунку від 22.01.2021 №21000161/К2/00001 між ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ (РІЛЬТРЕИШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" та MANN+HUMMEL FT Pоland, що в свою чергу, викликає обґрунтовані сумніви порядку ціноутворення та комерційну доцільність даної зовнішньоекономічної операції, оскільки MANN+HUMMEL FT Pоland під час закупівлі даного товару поніс додаткові витрати, а саме витрати на транспортування з Німеччини до Польщі, складські витрати тощо.

Крім того у договорі на міжнародне перевезення №040 від 10.01.2017, укладеному між «Перевізником» TRANS-HANDEL MAREK STRZELEC та замовником ТОВ "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА", визначені обов`язки Замовника щодо завантаження товару: « 3.4 Здійснює своїми силами та засобами, з додержанням норм охорони праці водія, завантаження та кріплення вантажу на транспортному засобі з метою забезпечення його збереження при транспортуванні і не пошкодження транспортного засобу, допомагає водію зачохлити чи розчохлити напівпричіп».

Вказаним договором витрати на завантаження вантажу покладені на Позивача, місце відправлення/завантаження товарів в автотранспортній накладній СМК не відповідає умовам, вказаним у рахунку, що і було підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Крім того в графі 20 митної декларації від 25.01.2021 № ПА401170/2021/000099 задекларовані умови поставки FCA-Гостин, Польща. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати термін FСА - це FREE CARRIER (...named place) ФРАНКО-ПЕРЕВ13НИК (... назва місця). Термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці. Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.3 "а".

Таким чином витрати на транспортування не були включені до ціни товару, понесені позивачем та повинні бути включеними до митної вартості.

Крім договору на міжнародне перевезення №040 від 10.01.2017, під час митного контролю та оформлення позивач подав митному органу для підтвердження витрат на транспортування довідку про транспортні витрати від 25.01.2021 №15, видану перевізником TRANS-HANDEL MAREK STRZELEC.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості у графі 20 декларації митної вартості (далі - ДМВ) зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Згідно з договором на міжнародне перевезення №040 від 10.01.2017 детальні умови кожного перевезення узгоджуються в письмовій заявці на перевезення (пункт 2.3 Договору), а оплата за перевезення проводиться Замовником протягом 5 банківських днів з дня отримання товару та підписання Акту виконаних робіт (пункт 7.1 Договору).

Такий документ як довідка про транспортні витрати не передбачений умовами вказаного договору на міжнародне перевезення вантажів, розрахунки в довідці про транспортні витрати здійснені перевізником, характерні для калькуляції транспортних витрат, в довідці про транспортні витрати перевізник заявляє про те, що страхування вантажу не здійснювалось, проте умовами договору на міжнародне перевезення не визначено права чи обов`язку перевізника здійснювати страхування вантажу. Таким чином, витрати на страхування заявлені неповноважною особою, яка не мала обов`язку нести такі витрати чи діяти в цьому випадку від імені Позивача.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Отже, враховуючи неподанням декларантом документів, які б підтверджували підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України, митним органом прийнято обґрунтоване рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2021 №UA401170/2021/00006 та рішення про коригування митної вартості №UA401170/2021/00006/1.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" до Подільської митниці Держмитслужби, Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості товарів скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "МАНН+ХУММЕЛЬ ФІЛЬТРЕЙШН ТЕКНОЛОДЖІ УКРАЇНА" у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.