Справа № 380/7132/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7132/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати подання про повернення Луітйенсу Йенсу помилково (безпідставно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 27790,00 грн, сплаченого згідно з квитанцією № ПН242 від 31.08.2021.

Ухвалою від 09.05.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі, а також залучила третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі третя особа).

Ухвалою від 08.07.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Позивач зазначає, що вперше придбав житло та при укладенні договору безпідставно (помилково) сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного ним майна. Позивач вважає, що має право на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири у розмірі 27790,00 грн.

16.05.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 внесено зміни до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740. З урахуванням цього, питання звільнення від сплати судового збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Позивач є громадянином Німеччини, що підтверджується долученою до позовної заяви копією паспорта № НОМЕР_2 .

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 31.08.2021, посвідченим приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Магировською О.В., та зареєстрованим у реєстрі за № 2636, ОСОБА_2 продала, а позивач купив квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки № 298841268 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 10.02.2022, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з квитанцією від 31.08.2021 № ПН242 позивач сплатив 27790,00 грн збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області.

Представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 18.04.2022 щодо формування подання про повернення позивачу суми помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 27790,00 грн.

Листом від 28.04.2022 №1300-5604-8/34188 відповідач відмовив представнику позивача у задоволенні його заяви з тих підстав, що позивач є громадянином Німеччини, а іноземці, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на загальних підставах без звільнення.

Виходячи з наявності підстав для зобов`язання відповідача сформувати подання про повернення помилково (безпідставно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 27790,00 грн, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України №400/97-ВР).

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 Закону України №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання Закону України №400/97-ВР регулює Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі Порядок №1740), зі змінами, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», яка набрала чинності 26.09.2020 (далі Постанова №866).

Відповідно до пункту 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з пунктами 15-2, 15-3 Порядку №1740 (у редакції Постанови №866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 вказаного Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З наведених положень Закону України № 400/97-ВР та Порядку № 1740 вбачається, що винятковою категорією осіб, на яких не покладається обов`язок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є громадяни, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача про формування подання про повернення позивачу суми помилкового сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 27790,00 грн, відповідач вказав, що позивач є громадянином Німеччини, а іноземці, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на загальних підставах без звільнення.

Таким чином, першочерговим питанням у цій справі є те, чи позивач, як іноземець (громадянин Німеччини), повинен сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Вирішення цього питання зводиться до встановлення в якому лексичному значенні в абзаці першому пункту 9 статті 1 Закону України № 400/97-ВР та у пункті 15-1 Порядку № 1740 вживається слово «громадянин» як громадянин України чи громадянин будь-якої держави.

Здійснивши системну інтерпретацію положень Закону України № 400/97-ВР та Порядку № 1740 суд дійшов висновку, що у таких йдеться саме про громадян України, які не повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, якщо придбавають житло вперше, оскільки за протилежного тлумачення іноземці, тобто громадяни інших держав, мали би привілеї по відношенню до осіб без громадянства, які сплачують такий збір, що б суперечило принципу рівності іноземців та осіб без громадянства перед законом.

Окрім того, якщо б у відповідних положеннях Закону України № 400/97-ВР та Порядку № 1740 йшлося не лише про громадян України, то у них використовувався б термін «фізичні особи», який охоплює як громадян України, так і громадян інших держав (іноземців).

Більше того, згідно з підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку №1740 для підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати збору особою, яка придбаває житло вперше, така повинна подати, серед іншого, документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, яким є довідка з місць проживання (після 1992 року). При цьому, у статті 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вказано, що житлові чеки це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Тобто і тут є прив`язка саме до громадян України.

Отже, оцінивши наведені аргументи у своїй сукупності, суд дійшов висновку про правомірність висновку відповідача про обов`язок іноземців сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Відтак позивач не вважається таким, що помилково сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, а тому у відповідача не виникло обов`язку сформувати подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у відповідності до вимог Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача сформувати подання про повернення позивачу помилково (безпідставно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 27790,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.