Справа № 260/1956/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 липня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1956/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Політехнічний ліцей НТУУ «ОСПІ» про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Політехнічний ліцей НТУУ «ОСПІ» в якій просить: «визнати протиправним ненадання відповідачем мені пенсії за документами поданими моїм роботодавцем (третя особа) у липні-серпні 2019 року, та стягнути з відповідача упущену вигоду мною за період липень-серпень 2019 р. 27.08.2020 р.»

10 червня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху, якою постановлено, що для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід надати суду: - копію доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; - заяву про поновлення строків звернення до суду з обґрунтуванням підстав для такого поновлення та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цих строків.

11 липня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов лист з клопотаннями, у якому зокрема окремим пунктом позивач зазначила про усунення недоліків.

Розглянувши поданий позивачем лист та розділ усунення недоліків позовної заяви від 26.05.2022 року, суд приходить до наступних висновків.

Спір в даній адміністративній справі виник з приводу ненадання відповідачем ОСОБА_1 пенсії за документами поданими її роботодавцем (третя особа) у липні-серпні 2019 року, та про стягнення з відповідача упущену вигоду за період липень-серпень 2019 р. 27.08.2020 р.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху, якою зокрема встановлено, що позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення строків звернення до суду без обґрунтуванням підстав для такого поновлення та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цих строків, та надано позивачеві строк для подання заяви про поновлення строків звернення до суду з обґрунтуванням підстав для такого поновлення , вказано на обставину ненадання додатків для сторін, надано строк для усунення недоліків.

Позивач у листі від 11.07.2022 року на усунення недоліків - надання додатків для сторін не надала. В розділі усунення недоліків, зазначила, що ОСОБА_1 стало відомо, що відповідач надав їй пенсійне забезпечення не на підставі документів, що надав її роботодавець у липні-серпні 2019 року, і вказала що про оскаржувану обставину позивач дізналася 24 травня 2022 року.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996 року, Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980 року).

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Нормами ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та законних інтересів.

Суд з аналізу позовної заяви та поданого клопотання не вбачає наявність будь яких активних дій позивача щодо захисту свого порушеного права у період з липня серпня 2019 року по день звернення до суду.

Відповідно до Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, шестимісячний строк звернення позивача до суду із позовом про ненадання відповідачем пенсії за документами поданими роботодавцем (третя особа) у липні-серпні 2019 року, та стягнення з відповідача упущену вигоду за період липень-серпень 2019 р. 27.08.2020 р. сплив.

При цьому, суд вважає, що факт дізнання, як стверджує позивач 24 травня 2022 року, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, відтак позивачем не надано належних та допустимих доказів пропуску строку звернення до суду.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку звернення до суду суд не вбачає, а позивач не заявляє. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, відтак, позовну заяву слід повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 256, 294 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Політехнічний ліцей НТУУ «ОСПІ» про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.Ю.Дору