Справа № 760/26858/20
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року суддя Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Усатової І.А.,

за участю секретаря Омелько Г. Т.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката АО «Літігейшн Груп» Боримської Ірини Олегівни (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач) та просить суд поновити йому процесуальний строк на звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 1053/10000/20 від 16.07.2020, якою позивача, директора ТОВ «Інтернешнл Дженерал Траст», було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 152 983,26 грн.

В обґрунтування позову було зазначено, що постанова Київської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил

№ 1053/10000/20 від 16.07.2020 була прийнята відповідачем через заявлення в митній декларації № UA100060/2020/318925 від 28.05.2020 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду згідно УКТ ЗЕД наступних товарів: Акумуляторних батарей: GermaniaТМ 1.5. volts R6S UM-3, Акумуляторних батарей: ГетредиТМ R6S Size AA UM-3 1.5. volts, Акумуляторних батарей: Power FlashТМ Super Quality R6 UM-3 AA 5 volts.

При цьому, позов аргументовано тим, що у діяннях позивача відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, зокрема, відсутній умисел на вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та мета ухилитися від сплати митних платежів.

Зазначають, що позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду УКТ ЗЕД товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару (тобто, позивачем не було вчинено жодних дій з об`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України).А саме по собі неумисне невірне зазначення в митній декларації коду товару за УКТ ЗЕД не є окремим видом порушення митних правил. Подальша зміна митницею коду класифікації товару для митних цілей шляхом прийняття рішення № KT-UA10060-0053-2020 від 29.05.2020 та донарахування у зв`язку з цим платежів з ввізного мита та податку на додану вартість, які були сплачені ТОВ «Інтернешнл Дженерал Траст» при митному оформленні цього ж товару за митною декларацією UA100060/2020/319848 від 04.06.2020, можуть бути підставою для накладення на позивача адміністративних стягнень виключно у випадках, якщо таке рішення було прийняте на підставі поданих недостовірних документів, недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання всієї наявної у позивача інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Посилаються на правові висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справах № 607/1866/17 та № 607/2391/17, в яких зазначено, що для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

У зв`язку з цим, позивач просить суд задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі, визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 1053/10000/20 від 16.07.2020, а провадження у справі про порушення митних правил щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.01.2020 позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

24.12.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2021 позивачу поновлено процесуальний строк на звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10.02.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено виконання постанови № 1053/100000/20 віл 16.07.2020.

На підтвердження позовних вимог до суду надійшло клопотання представника позивача від 02.04.2022 про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021, супровідного листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа» вих. № 7878 від 22.03.2021 року та картки атестованого судового експерта Дуця Дмитра Леонідовича станом на 23.03.2021.

Представник позивача зазначає, що у висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021 констатовано, що характеристики Акумуляторних батарей: GermaniaТМ 1.5. volts R6S UM-3; Акумуляторних батарей: ГетредиТМ R6S Size AA UM-3 1.5. volts; Акумуляторних батарей: Power FlashТМ Super Quality R6 UM-3 AA 5 volts, згідно Українській класифікації товарів зовнішньо-економічної діяльності, відповідають характеристикам коду УКТЗЕД 8507 80 00 00 - акумулятори інші.

Посилається, що за результатами товарознавчої експертизи у справі експерт дійшов висновку, що зазначені товари відповідають характеристикам коду УКТ ЗЕД 8507 80 00 00 (Акумулятори інші), який є відмінним, але схожим до коду, зазначеного у митній декларації позивачем - 8507 60 00 00 (Акумулятори електричні, включаючи сепаратори для них, прямокутної (в тому числі квадратної) або будь-якої іншої форми: літій-іонні), і абсолютно відмінним від коду, обраного відповідачем - 8506 80 80 00 (Елементи живлення циліндричної форми з маркуванням).

У даному клопотанні представник позивача звертає увагу суду, що позивачем було обрано код УКТ ЗЕД з тої ж товарної позиції - 8507, як це було зроблено і експертом у вищевказаному висновку товарознавчої експертизи і лише випадково було обрано код УКТ ЗЕД не з тієї товарної підпозиції.При цьому, і товари з кодом УКТ ЗЕД 8507 60 00 00 і товари з кодом УКТ ЗЕД 8507 80 00 00 при ввезенні їх в Україну оподатковуються ввізним митом за ставкою 0 %, що вбачається з Закону України «Про Митний тариф України», а тому це свідчить про відсутність у діяннях позивача таких обов`язкових ознак складу митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, як умисел на вчинення правопорушення та мета ухилитися від сплати обов`язкових митних платежів.

Картка атестованого судового експерта Дуця Дмитра Леонідовича станом на 23.03.2021 року підтверджує той факт, що станом на момент проведення товарознавчої експертизи та складення висновку експерта № 3098 від 22.03.2021, експерт Дуць Дмитро Леонідович мав чинне свідоцтво № 1846 від 25.11.2016 (продовжене до 22.04.2023) по класу та виду експертиз «Товарознавча експертиза».

Супровідним листом ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» вих. № 7878 від 22.03.2021 підтверджується проведення вищевказаної товарознавчої експертизи та отримання висновку за результатами її проведення позивачем лише 22.03.2021, а тому представник позивача просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку на подання вищевказаних доказів, взяти їх до уваги та приєднати їх до матеріалів справи.

Представником відповідача 16.04.2021 подано до суду заперечення проти клопотання про приєднання доказів, які зводяться до того, що з орієнтовного переліку вирішуваних експертами- товарознавцями питань взагалі виключено питання про можливість визначення коду товару за УКТЗЕД, а тому просить відмовити в задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи вказаного експертного висновку № 3098 від 22.03.2021 ТОВ «Київська незалежна судово- експертна установа».

Також представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 17.05.2021, в обґрунтування якого зазначено, щов діях директора та особи уповноваженої на роботу з митницею ТОВ «Інтернешнл Дженерал Траст» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, а саме заявлення в митній декларації № UA100060/2020/318925, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорт, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, що кваліфіковано за ст. 485 МК України.

При цьому, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що саме на позивача було покладено обов`язок зазначити точні та правдиві відомості у митній декларації № UA100060/2020/318925 відповідно до ст. ст. 257, 264, 266 МК України, а також положень Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012. А оскільки, на думку відповідача, позивач в даній митній декларації умисно зазначив невірні відомості щодо коду УКТ ЗЕД товару з огляду на рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 29.05.2020, його дії містять всі елементи складу митного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Тому відповідач просить суд залишити без змін оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил № 1053/10000/20 від 16.07.2020 , а позовну заяву позивача - без задоволення.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив від 16.06.2021 у якій заперечує проти аргументів, наведених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на висновок експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021. На обґрунтування відповіді на відзив зазначається, що позивачем в митній декларації № UA100060/2020/318925 у графі 31 був вказаний детальний опис товару згідно із товаросупровідними документами в тому числі, до уваги було прийнято код УКТ ЗЕД товару, який вказано в пакувальному листі TR-Z/FS/2020/04/39113 від 02.04.2020, та вибрано код такий, який знаходиться в тій же товарній позиції і з тими ж ставками мита, що й код УКТ ЗЕД, визначений експертом у вищевказаному висновку за результатами проведення товарознавчої експертизи.

Тому, на думку позивача, постанову у справі про порушення митних правил № 1053/10000/20 від 16.07.2020 було прийнято всупереч ст. ст. 69, 268 та 460 МК України, адже він не надавав до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, та допустив в митній декларації № UA100060/2020/318925 помилку щодо коду УКТ ЗЕД товару, яка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Представником позивача 08.07.2022 року подано до суду заперечення на заперечення представника відповідача проти клопотання про приєднання доказів, в якому він зазначає про те, що відповідно до пунктів 1.2.-1.3. розділу ІV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), основними завданнями товарознавчої експертизи є, зокрема, визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, а питання «Яким характеристикам відповідає товар згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності?» відноситься до орієнтованого переліку питань, вирішуваних товарознавчою експертизою.

Зазначені правові норми, як стверджує представник позивача, були чинними і станом на момент прийняття відповідачем оскаржуваної постанови № 1053/10000/20 від 16.07.2020, і станом на момент складання висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021, і станом на теперішній час.

Оскільки у висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021 надано відповідь саме на це питання, на думку представника позивача, експерт Дуць Д.Л. мав компетенцію провести товарознавчу експертизу і за її результатами надати відповідь на зазначене питання, тому протилежні висновки представника відповідача є такими, що не відповідають дійсності, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству. А тому представник позивача просить суд не брати до уваги заперечення представника відповідача від 16.04.2021.

Враховуючи позицію сторін та дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

16.07.2020 відповідачем було прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 1053/10000/20, якою позивача, директора ТОВ «Інтернешнл Дженерал Траст», визнано винним у вчиненні ним митного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а саме - заявлення в митній декларації № UA100060/2020/318925, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду згідно УКТ ЗЕД наступних товарів: Акумуляторних батарей: GermaniaТМ 1.5. volts R6S UM-3, Акумуляторних батарей: ГетредиТМ R6S Size AA UM-3 1.5. volts, Акумуляторних батарей: Power FlashТМ Super Quality R6 UM-3 AA 5 volts.

Митний орган вказує, що позивачем для митного оформлення зазначеного товару було подано митну декларацію № UA100060/2020/318925 від 28.05.2020, до якої було додано наступні товаросупровідні документи: контракт № R-I-01351 від 09.08.2019, інвойс № TR-Z/FS/2020/04/39113 від 02.04.2020, пакувальний лист № TR-Z/FS/2020/04/39113 від 02.04.2020, прайс-лист від 01.04.2020-31.07.2020, міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) № 769 від 27.05.2020 та коносамент (Bill of Lading) № WМS5964З4202 вiд 09.04.2020.

Весь вищезазначений товар було задекларовано позивачем за кодом УКТ ЗЕД 8507 60 00 00 (ставка ввізного мита - 0%, ПДВ - 20%).

У даній справі про порушення митних правил було проведено митний огляд зазначеного товару, за результатами якого було складено акт огляду

№ UA100060/2020/318925 від 28.05.2020, у якому зазначено, що характеристики товару (кількість місць, опис, кількість, маркування, вага брутто) відповідають даним, зазначеним у митній декларації, однак серед невідповідностей, зокрема, зазначено, що товар являє собою елементи живлення циліндричної форми.

Під час здійснення митного контролю, на етапі перевірки правильності класифікації товару, у представників митного органу виникли сумніви щодо правильності кодування товару згідно УКТ ЗЕД, внаслідок чого відповідачем було прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 29.05.2020, відповідно до якого код УКТ ЗЕД товару, задекларованого позивачем у митній декларації № UA100060/2020/318925, було змінено на 8506 80 80 00 (ставка ввізного мита - 5%, ПДВ - 20%).

Внаслідок цього позивачем від імені ТОВ «Інтернешнл Дженерал Траст» було подано відповідачеві іншу митну декларацію № UA100060/2020/319848 від 04.06.2020 з урахуванням рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 29.05.2020 та задекларовано товар зі ставкою мита в розмірі 5%. А відповідачем було прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 1053/10000/20 від 16.07.2020 про вчинення позивачем митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, яка є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Згідно положень Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про митний тариф» товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складена на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, що ведеться Всесвітньою митною організацією.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД на основі характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості про товари, у тому числі у вигляді кодів: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Як зазначено в ч. 1 ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналізуючи зміст нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено наведеною правовою нормою, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06.06.2018 по справі № 607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.12.2018 по справі № 759/360/17 зазначив, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТЗЕД не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 МК України.

За приписами ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно положень ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, здійснення такого контролю є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 вказаної правової норми встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з митною декларацією № UA100060/2020/318925 від 28.05.2020 були подані інші документи, у тому числі технічна документація виробника, а саме: контракт № R-I-01351 від 09.08.2019, інвойс № TR-Z/FS/2020/04/39113 від 02.04.2020, пакувальний лист № TR-Z/FS/2020/04/39113 від 02.04.2020, прайс-лист від 01.04.2020-31.07.2020, міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) № 769 від 27.05.2020 та коносамент (Bill of Lading) № WМS5964З4202 вiд 09.04.2020.

При цьому, судом встановлено, що код УКТ ЗЕД 8507 60 00 00 який було зазначено позивачем у митній декларації № UA100060/2020/318925 від 28.05.2020, було також зазначено продавцем (виробником) у пакувальному листі № TR-Z/FS/2020/04/39113 від 02.04.2020.

Аналіз акту огляду № UA100060/2020/318925 від 28.05.2020 дає можливість встановити, що характеристики товару (кількість місць, опис, кількість, маркування, вага брутто) відповідають даним, зазначеним у митній декларації.

Відтак, з огляду на вищезазначене, судом не встановлено, що позивач з метою ухилення від сплати митних платежів при митному оформленні товарів за митною декларацією № UA100060/2020/318925 від 28.05.2020 року, надав митному органунедостовірні документи для визначення коду УКТ ЗЕД товару, недостовірну інформації та/або приховав будь-яку інформацію, необхідну для класифікації товару.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Як зазначено в ч. ч. 1-4 ст. 101 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно з ч. 1 ст. 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021, складеного на замовлення позивача та наданого представником останнього до суду, встановлено, що характеристики Акумуляторних батарей: GermaniaТМ 1.5. volts R6S UM-3; Акумуляторних батарей: ГетредиТМ R6S Size AA UM-3 1.5. volts; Акумуляторних батарей: Power FlashТМ Super Quality R6 UM-3 AA 5 volts, згідно Українській класифікації товарів зовнішньо-економічної діяльності, відповідають характеристикам коду УКТЗЕД 8507 80 00 00 - акумулятори інші.

Отже, за результатами товарознавчої експертизи у справі експерт дійшов висновку, що зазначені товари відповідають характеристикам коду УКТ ЗЕД 8507 80 00 00 (Акумулятори інші), який є відмінним, як від коду, зазначеного у митній декларації позивачем - 8507 60 00 00 (Акумулятори електричні, включаючи сепаратори для них, прямокутної (в тому числі квадратної) або будь-якої іншої форми: літій-іонні), так і відмінним від коду, визначеного відповідачем - 8506 80 80 00 (Елементи живлення циліндричної форми з маркуванням).

Водночас, суд погоджується з аргументами представника позивача про те, що позивачем, дійсно, було обрано код УКТ ЗЕД з тої ж товарної позиції - 8507, як це було зроблено і експертом у вищевказаному висновку товарознавчої експертизи. При цьому, і товари з кодом УКТ ЗЕД 8507 60 00 00 і товари з кодом УКТ ЗЕД 8507 80 00 00 при ввезенні їх в Україну в режимі імпорт оподатковуються ввізним митом за ставкою 0 %, що вбачається з Закону України «Про Митний тариф України», а тому це свідчить про відсутність у діяннях позивача таких обов`язкових ознак складу митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, як умисел на вчинення правопорушення та мети ухилитися від сплати обов`язкових митних платежів.

При цьому, пунктами 1.2.-1.3. розділу ІV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), передбачено, що основними завданнями товарознавчої експертизи є, зокрема, визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; а питання «Яким характеристикам відповідає товар згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності?» відноситься до орієнтовного переліку питань, вирішуваних товарознавчою експертизою.

Зазначені правові норми були чинними і станом на момент прийняття відповідачем оскаржуваної постанови № 1053/100000/20 від 16.07.2020 року, і станом на момент складання висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021 року, і станом на теперішній час.

Отже, складаючи висновок експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021, експерт Дуць Дмитро Леонідович діяв у відповідності до завдань та орієнтованого переліку питань, вирішуваних товарознавчою експертизою, а відтак мав компетенцію на проведення такої експертизи та складання зазначеного висновку експерта.

Тому суд відхиляє як безпідставне і необґрунтоване заперечення представника відповідача від 16.04.2021 року проти клопотання про приєднання доказів, зокрема, висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021 року.

Картка атестованого судового експерта Дуця Дмитра Леонідовича станом на 23.03.2021 року підтверджує той факт, що станом на момент проведення товарознавчої експертизи та складення висновку експерта № 3098 від 22.03.2021 року, експерт Дуць Дмитро Леонідович мав чинне свідоцтво № 1846 від 25.11.2016 року (продовжене до 22.04.2023 року) по класу та виду експертиз «Товарознавча експертиза», а тому в суду відсутні підстави для сумнівів у кваліфікації експерта та/або наявності у нього правових підстав для проведення товарознавчих експертиз.

Відповідно до ч. ч. 2, 8 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Супровідним листом ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» вих. № 7878 від 22.03.2021 підтверджується проведення вищевказаної товарознавчої експертизи та отримання висновку за результатами її проведення позивачем лише 22.03.2021. А тому суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку на подання доказів, бере до уваги та приєднує до матеріалів даної справи всі докази, зазначені у клопотанні представника позивача від 02.04.2022, зокрема, висновок експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 3098 від 22.03.2021.

При цьому, суд враховує той факт, що відповідачем не було надано до суду жодних належних, достовірних, більш вірогідних та достатніх доказів, які б підтвердили законність прийняття ним оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Хоча відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення, яким скасовує постанову і закриває справу.

У п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що оскільки у діяннях позивача відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, це є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем доведено факт неправомірності дій щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем не доведено правомірність складання оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 241-244, 246, 262, 268 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 1053/10000/20 від 16.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 152 983,26 грн.

Провадження у справі про порушення митних правил № 1053/10000/20 від 16.07.2020 року, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Усатова І.А.