Справа № 560/11701/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11701/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

05 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника відповідача - Ліщишина О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області полковника поліції Герасимчука Р.В. №1178 від 02.07.2021 "Про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни та вимог адміністративного законодавства заступником начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області полковника поліції Герасимчука Р.В. №1466 від 25.08.2021 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ №1178 від 02.07.2021 є протиправним, оскільки винесений без наявних на те підстав, визначених пунктом 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок №893), а також порушує статтю 14 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України", пункт 3 розділу 2 Порядку №893. Позивач вказує, що наказом №1466 від 25.08.2021 порушено його трудові права, тому він звернувся до суду за захистом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.09.2009 по 06.11.2015, з 07.11.2015 прийнятий на службу до Національної поліції України та з 23.02.2021 призначений на посаду заступника начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 02.07.2021 №1178 "Про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни та вимог адміністративного законодавства заступником начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 " за фактом можливого порушення службової дисципліни та вимог адміністративного законодавства призначено службове розслідування.

Як встановлено з матеріалів службового розслідування, оглянутими в судовому засіданні, у тому числі відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських та автомобільного реєстратора, 02.07.2021 близько 04:30 до ВІОС УКЗ з чергової частини ГУНП в Хмельницькій області надійшло інформування про те, що цього ж дня, близько 04:00, нарядом Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП НПУ "САПФІР - 0109", по вул.Проскурівська, 57, м.Хмельницького виявлено заступника начальника відділення розслідувань злочинів скоєних проти життя та здоров`я СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_1 , який за повідомленням невідомого громадянина (ЄО Хмельницького РУП №15664 від 02.07.2021) керував автомобілем марки "AUDI-А4", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та був затриманий (заблокований) водіями служби таксі.

Окрім того, 02.07.2021 до ГУНП в Хмельницькій області надійшло подання Хмельницького управління ДВБ Національної поліції України №1591/42-22/01-2021 "Про вжиття заходів реагування" щодо порушення заступником начальника відділення розслідувань злочинів скоєних проти життя та здоров`я СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху та адміністративного законодавства України.

Виїздом на місце події та в ході службового розслідування встановлено, 01.07.2021 о 20:00 для несення служби по забезпеченню публічної безпеки та порядку, здійснення нагляду за безпекою дорожнього руху в м. Хмельницькому заступив наряд "САПФІР - 0109", у складі інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Близько 04:00 02.07.2021, коли вищевказаний наряд УПП в Хмельницькій області знаходився на вул.Івана Франка, м.Хмельницького, до нього під`їхав автомобіль служби таксі, водій якого повідомив, що його колеги затримали водія автомобіля "AUDI-А4", який керував автомобілем, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому, водій таксі повідомив, що в його колег наявний відеозапис, як вищевказаний громадянин, з явними ознаками алкогольного сп`яніння сів до салону автомобіля "AUDI-А4" та незважаючи на їхні зауваження, розпочав рух і направився по вул.Проскурівській в напрямку вул.Свободи. Коли автомобіль зупинився на зазначеному перехресті, водії служби таксі заблокували подальший рух автомобілю та забрали ключі у водія. Прибувши до місця події, наряд поліції помітив автомобіль "AUDI-А4", н.з. НОМЕР_1 , припаркований по вул.Проскурівській, неподалік магазину "ЦУМ", біля якого знаходились декілька невідомих на та той час чоловіків, які сперечались між собою. При з`ясуванні обставин події встановлено, що вказаними чоловіками виявились працівник поліції Хмельницького РУП ОСОБА_1 та водії служби таксі громадяни ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , який і забрав ключі у ОСОБА_1 та в подальшому передав працівникам Управління патрульної поліції. ОСОБА_6 відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння як на місці пригоди так і в медичному закладі.

Оскільки ОСОБА_6 так і не надав реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія, а також відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, відносно останнього винесено постанову серії ЕАН №4429603, про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу у сумі 425 гривень, та складено адміністративний протокол серії ДПР18 №301894, про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП та протокол про адміністративне затримання від 02.07.2021 серії АА №099718.

Згідно з висновком службового розслідування №105/2021 від 12.08.2021, затвердженим т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області 12.08.2021, відомості, які стали підставою для призначення вказаного службового розслідування вважаються такими, що знайшли своє підтвердження. Запропоновано застосування щодо позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 25.08.2021 №1466 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області" за порушення та невиконання вимог пп.1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про національну поліцію", пп. "а", "б", "ґ" п. 2.1, пп. "а" п. 2.4, п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, ст.16 Закону України "Про дорожній рух", п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги поліцейського, що виразилось у порушенні Правил дорожнього руху, створенні ситуації, у якій виникла підозра вважати, що поліцейський керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із підозрою в цьому, перешкоджанні поліцейським виконувати свої службові обов`язки, приниженні їх честі та гідності з використанням ненормативної лексики, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, несприянні у проведенні службового розслідування, застосовано до заступника начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2021 у справі №686/16901/21, яка набрала законної сили 13.08.2021, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2021 у справі №686/16392/21, яке набрало законної сили 28.09.2021, скасовано постанову ЕАН №4429603 від 02.07.2021. Справу провадженням закрито.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

За приписами статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі -Порядок №893).

Згідно з п. 1, 4 р. ІІ Порядку №893 , службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції.

Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893.

Згідно з п. 1, 4, 7, 13, 14 р. V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Тобто, зі змісту вказаних норм вбачається, що порушення поліцейським службової дисципліни має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування та оформлюватись відповідним рішенням.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у цій справі, серед іншого, установлено, що позивач: не надав реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія; при підозрі в керуванні транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння; перешкоджав поліцейським виконувати їхні службові обов`язки по документуванню порушень ПДР; принижував честь і гідність поліцейських з використанням ненормативної лексики; не сприяв в проведенні службового розслідування.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Встановлені в ході службового розслідування обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії (зокрема, не надавши для перевірки посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, відмовився від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння при підозрі в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу. Як наслідок, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.

Вчинки, що дискредитують працівників та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 у справі №360/3545/18 зазначив, що поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби.

Колегія суддів зазначає, що допущені дії позивачем як поліцейським суперечать загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які відповідно до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Дисциплінарний проступок позивача безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського. Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. Також на позивача накладено дисциплінарне стягнення, співмірне із тяжкістю вчиненого проступку, який застосовано за результатами проведення службового розслідування.

Таким чином, накладене дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади є обґрунтованим, тому оскаржувані накази є правомірними та не належать скасуванню.

Щодо доводів позивача про те, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складенні в порядку визначеному КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 5 статті 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до пункту 3 розділу 2 Порядку №893 службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Також згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У спірному випадку службове розслідування призначалося не у зв`язку з надходженням матеріалів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а через надходження інформації від чергової частини ГУНП і від Хмельницького управління ДВБ НПУ про виявлення ознак дисциплінарного проступку капітаном поліції ОСОБА_1 , зокрема, дій, що підривають авторитет поліції. Тобто були наявні підстави для призначення службового розслідування, визначені частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту та пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893.

Також позивач вказує на те, що пункт 2 розділу II Порядку №893 містить вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування, але наказ №1178 від 02.07.2021 про призначення службового розслідування не містить у собі жодної із перелічених.

Так, згідно з наведеними приписами пункту 1 розділу ІІ Порядку №893, останнім встановлено підставами для призначення службового розслідування.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено дані, за наявності яких, зокрема, призначається службове розслідування. Отже, позивач помилково вважає, що пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування, оскільки сполучник "зокрема" свідчить, що такий перелік містить лише окремі підстави.

Щодо посилань апелянта на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2021 у справі №686/16901/21 та на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2021 у справі №686/16392/21, колегія суддів оцінює їх критично, оскільки позивача звільнено саме за порушення службової дисципліни. Тобто, в цьому випадку порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке не пов`язано з кінцевими рішеннями по адміністративних справах. Предметом службового розслідування було не вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а вчинення ним супутніх порушень службової дисципліни. Крім того, суд зазначає, що рішення у справі про адміністративне правопорушення не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі КУпАП.

Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №160/6819/19.

Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, дискредитацією звання поліцейського і підривом авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. При цьому, хоча оскаржені накази і прийнято на підставі, зокрема, відомостей про вчинення адміністративних порушень, однак він ґрунтується на самостійних правових підставах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №420/3659/19.

В ході проведення службового розслідування відповідачем не перевірялась законність складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, оскільки це є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення, а встановлювались обставини, що свідчать про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку.

Таким чином, суд підсумовує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Поліцейський, навіть знаходячись не при виконанні службових обов`язків, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

При прийнятті рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, тому, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 липня 2022 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.