Справа № 480/2816/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 липня 2022 року Справа № 480/2816/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
прокурора - Карпенка Д.В.,
представника відповідача - Похилько Л.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні суду знаходиться справа за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення податкового боргу.
Ухвалою суду від 11.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
21.06.2022 представником відповідача до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що згідно ч.ч.3, 4 ст. 53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
За приписами ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких підстав обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Разом з цим, як вважає представник відповідача, прокурором не обґрунтована реальна необхідність для звернення до суду за захистом інтересів держави в особі Головного управління ДПС у Сумській області, оскільки вказаний податковий орган не тільки не позбавлений можливості звернутися до суду самостійно, а й вживає заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача в судовому порядку. У цьому випадку прокурор виступає альтернативним суб`єктом звернення до суду і змінює належного суб`єкта владних повноважень, який може захищати інтереси держави.
Оскільки, як зазначає представник відповідача, прокурором не виконано вимоги ч. 4 ст. 53 КАС України щодо обґрунтування наявності правових підстав для представництва інтересів держави в особі податкового органу, позовна заява прокурора повинна бути залишена без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 240 КАС України.
У підготовчому засіданні представник відповідача заявлене клопотання підтримав та просив суд таке задовольнити.
Прокурор, заперечуючи проти заявленого клопотання зазначив, що на час звернення до суду прокурором у повному обсязі обґрунтовані підстави для представництва інтересів держави в суді, із доведенням наявності виключних підстав для захисту інтересів держави та встановленні фактів неналежного здійснення повноважень Головного управління Державної податкової служби у Сумській області.
Представник позивача в судове засідання не з"явився, про час та місце проведення підготовчого засідання у справі був повідомлений належним чином.
Розглянувши подане представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Спеціальним законом, який визначає виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII).
Згідно зі статтею 1 Закону № 1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.
У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).
Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.
Частиною третьою статті 23 Закону № 1697-VII визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзац 3 частини четвертої статті 23 Закону № 1697-VII).
Згідно з частиною четвертою статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
У Рішенні від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
З огляду на викладене, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа № 806/1000/17), від 19 вересня 2019 року (справа № 815/724/15), від 17 жовтня 2019 року (справа № 569/4123/16-а).
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у вказаній постанові зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
(2) у разі відсутності такого органу.
Зокрема, у першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловив правову позицію, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Водночас, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року (справа № 924/1237/17).
Аналіз частин третьої, четвертої статті 53 КАС України у взаємозв`язку з частиною третьою статті 23 Закону № 1697-VII дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах є можливою за умови вказівки на докази, що підтверджують підстави звернення до суду із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.
Підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави встановлюються в кожному окремому випадку. Оцінку цим підставам суд надає з урахуванням характеру спірних правовідносин, застосування необхідного способу захисту права, визначення кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов`язку, та доказів, що підтверджують позов, зокрема фактів матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:
"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У даній справі представництво інтересів держави прокурором мотивовано захистом інтересів держави у сфері надходжень до дохідної частини Державного бюджету України, державного фонду розвитку водного господарства, обласного та місцевого бюджетів, спеціальних фондів місцевих бюджетів.
Так, прокурор зазначає, що відсутність надходжень призводить до зменшення дохідної частини державного та місцевих бюджетів, необхідності пошуку інших джерел фінансування, отримання кредитів, зменшення видатків, зокрема, на заробітну плату, соціальні пільги для населення, будівництво, ремонт об`єктів інфраструктури, доріг, фінансування державних та регіональних програм у сфері охорони навколишнього природного середовища, розвитку водного господарства, програм, інших заходів щодо підвищення рівня екологічної безпеки, раціонального використання надр та водних ресурсів, економічного благополуччя України, що сприяє утворенню заборгованості як в середині країни, так і перед міжнародними організаціями.
Тривале невиконання АТ «Сумське НВО» податкових зобов`язань тягне за собою несвоєчасне проведення органами державної влади та органами місцевого самоврядування ремонтних та відновлювальних робіт, здійснення закупівель товарів, робіт та послуг в менших, ніж це необхідно обсягах, що в подальшому призводить до здійснення видатків в більших розмірах через невжиття заходів у необхідні часові проміжки, що свідчить про загрозу порушення інтересів держави.
АТ «Сумське НВО» не дотримується податкової дисципліни, своєчасно в добровільному порядку не погашає заборгованість з екологічного податку та рентної плати.
Несплата протягом тривалого часу, АТ «Сумське НВО» податків призводить до розбалансованості державного та місцевих бюджетів, ослаблює економічні основи Держави та місцевого самоврядування.
При цьому, прокуро звертався до ГУ ДПС у Сумській області щодо зазанчення причин невжиття ним заходів щодо стягнення боргу з АТ «Сумське НВО».
Так, Окружною прокуратурою міста Суми 05.01.2022 направлено до ГУ ДПС у Сумській області лист щодо пред`явлення останнім адміністративного позову про стягнення із АТ «Сумське НВО» податкового боргу або навести причини невжиття відповідних заходів. Крім того, у вказаному листі зазначено, що у разі встановлення підстав, передбачених ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» питання про вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави вирішуватиметься органами прокуратури.
Листом від 13.01.2022 ГУ ДПС України у Сумській області надало до Окружної прокуратури документи для звернення до суду із заявою про стягнення коштів податкового боргу АТ «Сумське НВО» в сумі 1082863,67 грн.
Тобто, ГУ ДПС в Сумській області підтвердило, що обізнано про наявність у відповідача податкового боргу та з позовами до суду щодо захисту інтересів держави про стягнення з АТ «Сумське НВО» на суму 1082863,67 грн податкової заборгованості, яка виникла з перелічених податків не зверталося.
Таким чином, має місце нездійснення ГУ ДПС в Сумській області, як органом, уповноваженим державою здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та захищати інтереси держави у встановленому законом порядку у цих правовідносинах, оскільки не зважаючи на те, що перелічені податки та платежі не сплачуються тривалий час, державний та місцевий бюджети позбавлені можливості отримання своєчасного та законного доходу у значних розмірах.
У зв`язку з цим, Окружною прокуратурою міста Суми підготовлено позовну заяву та на виконання абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» попередньо, до звернення до суду, повідомлено ГУ ДПС у Сумській області про представництво інтересів держави в суді.
Отже, з урахуванням ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 53 КАС України та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені обставини беззаперечно свідчать про бездіяльність податкового органу та про наявність підстав для застосування прокурором представницьких повноважень у даній справі, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/2816/22 за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення податкового боргу - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 11.07.2022.

Суддя О.М. Кунець