Справа № 380/5509/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5509/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Роксолани Петрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), за участю третіх особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо не вжиття заходів та не проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого за результатами письмових звернень ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство юстиції України провести перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з приводу здійснення ним своїх функцій у процедурі банкрутства ФОП ОСОБА_1 з наступних питань:

- підставності включення вимог кредиторів до реєстру вимог кредиторів в процедурі банкрутства ФОП ОСОБА_1 враховуючи споживчий характери кредитних відносин та укладення з фізичною особою, а не ФОП;

- наявності підстав для вжиття заходів арбітражним керуючим щодо ініціювання припинення процедури банкрутства у зв`язку з відсутністю вимог кредиторів, які пов`язані з підприємницькою діяльністю ФОП ОСОБА_1 ;

- правильності формування реєстру кредиторів та обґрунтованості включення вимог АТ "Райффайзен Банк" та ПАТ "Альфа-Банк" до вимог першої черги;

- законності продажу майна ОСОБА_1 у процедурі банкрутства та, конкретно окремо перевірити законність включення до ліквідаційної маси банкрута майна ОСОБА_3 та його продажу в процесі банкрутства;

- законності оплати послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 з боку АТ "Райффайзен Банк" без ухвали господарського суду та визначення розміру оплати;

- захисту прав та інтересів ОСОБА_1 з боку арбітражного керуючого в процедурі банкрутства, а саме виявлення його дебіторської заборгованості, управління підприємницькою діяльністю, захист від збільшення суми кредиторської заборгованості шляхом укладення АТ "Райффайзен банк" договорів про переуступку прав вимоги та їх визнання недійсним;

- законності здійснення ліквідатором ОСОБА_2 ліквідаційної процедури ФОП ОСОБА_1 після внесення запису про припинення підприємницької діяльності останнім з 2014 по 2017 роки;

- законності здійснення ліквідаційної процедури понад встановлений законом строк та невжиття ліквідатором заходів щодо своєчасного здійснення такої процедури у межах встановлених строків.

В обґрунтування зазначив, що 19.03.2010 Господарським судом Львівської області порушено справу про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Надлонка Андрія Івановича. Як зазначив позивач, за час здійснення даним суб`єктом своїх повноважень як розпорядника майна, а потім ліквідатора, ним допущено значену кількість порушень норм чинного законодавства України про банкрутство, які стали підставою для неодноразових звернень ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та його підпорядкованих органів для проведення перевірок діяльності арбітражного керуючого. 28.02.2020 Західне міжрегіональне управління Міністрства юстиції своїм листом повідомило про відсутність підстав для проведення перевірки арбітражного керуючого та відмовило в цьому. Також згідно з відповіддю на звернення від 15.03.2021 Міністерством юстиції України було відмовлено у проведенні перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з приводу допущених ним порушень під час здійснення діяльності арбітражним керуючим в процесі банкрутства ФОП ОСОБА_1 . Листом від 22.12.2021 Міністерство юстиції України повторно відмовило позивачу у проведенні перевірки. Також позивач зазначив, що ліквідатором Надлонком А.І. у справі про банкрутство № 28/32 ФОП ОСОБА_1 всупереч вимогам закону було неправильно включено до вимог першої черги вимоги АТ "Райффайзен Банк" на суму 973 грн та на суму 281636931 грн та ПАТ "Альфа-Банк" вимоги на суму 1567810,50 грн, до вимог четвертої черги вимоги ПАТ "Райффайзен Банк" на суму 915371,35 грн. Також вказав, що ліквідатором протиправно включено до ліквідаційної маси майно дружини позивача ОСОБА_3 . Звертає увагу суду на те, що ліквідатор отримував кошти за свою роботу безпосередньо від кредитора без затвердження умов оплати праці рішенням суду. Також зазначив, що ліквідатором незаконно включено до ліквідаційної маси банкрута та здійснено продаж майна, яке не могло бути реалізоване в процедурі банкрутства. Ліквідатор здійснював ліквідаційну процедуру понад встановлений законом строк її тривалості та виключно в інтересах кредиторів. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 04.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 11.04.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Надлонка Андрія Івановича.

Ухвалою суду від 14.04.2022 відмовлено у задоволенні заяви представниці відповідача та третьої особи про розгляд справи № 380/5509/22 за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 20.04.2022 відмовлено у задоволенні заяви позивача розгляд справи № 380//5509/22 у судовому засіданні з повідомленням сторін та про перехід в загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 27.06.2022 витребувано додаткові докази у справі.

Відповідачем надіслано на адресу суду відзив на позов (вх. № 27198 від 14.03.2022), в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Зазначив, що звертаючись до суду з позовом про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій або про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, позивач має обґрунтувати, яким чином дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень порушують його права та охоронювані законом інтереси. Проте позивач свої вимоги обґрунтовує особистою незгодою з результатами розгляду Міністерством його звернень відносно діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 , вказує на те, що позивачем не конкретизовано з якими діями Міністерства щодо розгляду конкретних звернень він не погоджується; не наведено жодних обґрунтувань щодо незаконного розгляду звернень позивача; не конкретизовано позивачем також те, в чому він вбачає порушення відповідачем його безпосередніх, суб`єктивних прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів. Щодо необґрунтованості вимоги про визнання протиправними дій Міністерства щодо невжиття заходів та не проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого та відповідно зобов`язання провести таку перевірку зазначив, що на виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства від 11.09.2017 № 1181/22482-0-32-17/9.4, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області у строк з 18.10.2017 по 20.10.2017 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 . За результатами проведеного позапланового заходу контролю, Головним територіальним управлінням у Львівській області складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.10.2017 № 22 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Надлонка від 24.10.2017 № 22, яким порушень в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_4 не виявлено, про що було повідомлено позивача. Також звертає увагу суду на те, що на виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 05.04.2018 № 345/Т-5917/9.3.1, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області у арбітражного керуючого ОСОБА_2 витребовувалися пояснення щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого у справі № 28/32, за результатами розгляду яких порушень його діяльності виявлено не було. Зазначив про те, що відповідно до пункту 8 Розділу ІІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства 06.12.2019 № 2993/5 повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки не допускається. Звернув увагу суду на те, що здійснення арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора є нерозривною частиною судового процесу під час розгляду господарським судом справи про банкрутство. Просив відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) надійшло до суду пояснення (вх. № 27201 від 13.04.2022) в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що за змістом позовної заяви вбачається, що її вимоги та обґрунтування позову зводяться до особистої незгоди позивача в результаті розгляду Міністерством його звернень відносно діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 . Водночаc зазначено що позивачем не конкретизовано з якими саме діями Міністерства щоо розгляду конкретних звернень він не погоджується; не наведено жодних обґрунтувань щодо незаконності розгляду звернень позивача; не конкретизовано в чому позивач вбачає порушення відповідачем його безпосередніх прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів. Вважає свої дії щодо розгляду звернень позивача такими, що не породжують настання правових наслідків у формі виникнення, зміни чи припинення прав, свобод, обов`язків та законних інтересів позивача і як наслідок відсутнє порушене право позивача, яке потребує захисту. Щодо не проведення перевірки зазначив, що підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення (скарги) фізичних чи юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю (пункт 6 розділу ІІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих). Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку Мін`юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, якщо з таких звернень вбачається необхідність здійснення додаткового контролю з боку органу контролю, проводить позапланову перевірку або погоджує проведення позапланової перевірки територіального органу Мінюсту. Вказав, що позивач дійсно неодноразово звертався до Міністерства з проханням провести перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 . Зокрема за результатами розгляду одного із звернень ОСОБА_1 . Міністерством вживались заходи реагування щодо здійснення контролю діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним відповідних повноважень у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 . За результатами проведеного позапланового заходу контролю порушень в діяльності арбітражного керуючого не встановлено. Також звернув увагу на те, що відповідно до пункту 8 розділу ІІ Порядку повторна перевірки з питань, що вже були предметом перевірки не допускається. Зазначив, що ухвалою Господарського суду Львівської області припинено повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_2 у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 , а ухвалою від 06.12.2019 припинено процедуру ліквідації ФОП ОСОБА_1 та провадження у справі закрито. Просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа арбітражний керуючий ОСОБА_2 надіслав на адресу суду пояснення (вх. № 28547 від 21.04.2022) в якому проти позову заперечив. Зазначив, що описані позивачем обставини, неодноразово досліджувалися судами та органами юстиції України. Вказав, що Довідкою Головного територіального управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України "Про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого" від 20 жовтня 2017 року № 22 встановлено, що за результатами перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 порушень не виявлено. Актом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 22.10.2017 № 22 Головного територіального управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України встановлено що під час виконання повноважень ліквідатора у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 арбітражним керуючим ОСОБА_2 вимоги законодавства не порушено. Звернув увагу суду на те, що відповідно до змісту листа Головного територіального управління юстиції у Львівській області № Е-84/1/05 від 24.04.2018, яким надано відповідь на виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України на підставі звернення ОСОБА_1 про жодні порушення в роботі арбітражного керуючого ОСОБА_2 , в тому числі щодо оплати послуг останнього у такому, не зазначено. Аналогічний висновок випливає зі змісту листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.02.2020 № 3201/0/1-20/05-14, яким надано відповідь на заяву ОСОБА_1 від 19.02.2020. Вказує на те, що проведення перевірки є правом, а не обов`язком відповідача за наявності для цього підстав, просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав суду відповідь на відзив відповідача та пояснення третіх осіб (вх. 29308 від 25.04.2022), в якому зазначив, що доведення позивачем фактів порушень з боку арбітражного керуючого під час здійснення ним своїх обов`язків як розпорядника майном та ліквідатора, безперечно дає право ОСОБА_1 на отримання відповідної компенсації від арбітражного керуючого та належної сатисфакції в результаті протиправних дій відносно нього. Оскільки відповідачем перевірка не проводилася та за її результатами рішення встановлення таких порушень не прийняті, такі дії відповідача очевидно порушують права та інтереси позивача. Вважає, що з матеріалів відзиву та його доводів не вбачається спростування наведених позивачем у позові порушень. Вказує, що позивач звернувся до суду саме з тих міркувань, що відповідачем неналежно здійснюються свої повноваження та за наявності ряду звернень позивача, порушуються його права на отримання належної сатисфакції в результаті встановлення компетентним органом фактів порушень з боку арбітражного керуючого при здійсненні своїх функцій у процедурі банкрутства ФОП ОСОБА_1 . Щодо пояснень арбітражного керуючого, зазначив, що питання, які порушено позивачем на цей час є відмінними від тих, по яких раніше проведено перевірку. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надіслано на адресу суду заперечення на відповідь на відзив (вх. № 33516 від 11.05.2022), в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Зазначив, що при розгляді даної справи, підставою для відмови у позові є з`ясування та встановлення судом фактичних обставин справи щодо здійснення Міністерством оскаржуваних дій у межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а також відсутності порушеного права позивача, а не доведення відповідачем відсутності в діях арбітражного керуючого порушень закону, як про це зазначає позивач.

Звертає увагу, що відповідно до пункту 8 розділу ІІ Порядку здійснення контролю, повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки не допускається, крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 6 цього розділу. Вважає, що відповідачем належним чином розглянуто звернення ОСОБА_1 у відповідності до статті 19 Конституції України, про що останнього повідомлено. Щодо наведених позивачем у відповіді на відзив порушень арбітражного керуючого, які на думку позивача, мають бути досліджені адміністративним судом на підставі матеріалів господарської справи про банкрутство зазначив, що здійснення арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора є нерозривною частиною судового процесу під час розгляду господарським судом справи про банкрутство відповідно до Кодексу з банкрутства. А позивач під час розгляду справи про банкрутство жодного разу не звернувся до господарського суду зі скаргою чи заявою на дії арбітражного керуючого, не оскаржив до адміністративного суду результати перевірки органу контролю, що була здійснена за результатами його звернення у 2017 році, натомість звертається до Міністерства з аналогічними за змістом зверненнями про проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого у справі про банкрутство, провадження у якій ухвалою господарського суду закрито. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав на адресу суду пояснення щодо отриманих заперечень на відповідь на відзив відповідача (вх. № 34452 від 15.05.2022), в якому зазначив, що звернення позивача до відповідача щодо дій, рішень та бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 не носять формальний характер та є такими, що безпосередньо вплинули на позивача, оскільки саме цей арбітражний керуючий з 2010 року по 2017 рік здійснював процедуру банкрутства ФОП ОСОБА_1 , тому інтереси ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача є очевидно порушеними та протилежне може бути доведені відповідачами лише у випадку, якщо всі доводи позивача щодо наявності порушень будуть спростовані. Просив позов задовольнити.

Позивач не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо проведення позапланової перевірки, звернувся до суду з цим позовом.

Суд, дослідив матеріали справи та встановив таке.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.09.2014 у справі № 28/32 порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 .

Постановою Господарського суду Львівської області від 20.10.2010 у справі № 28/32 ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 припинено повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_2 як ліквідатора у справі про банкрутство № 28/32.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.12.2019 припинено процедуру ліквідації ФОП ОСОБА_1 та закрито провадження у справі про банкрутство № 28/32.

19.02.2020 позивач звернувся із заявою до начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про повернення йому оригіналу дубліката договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та просив надати правову оцінку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 , який не мав законних підстав виготовляти дублікати документів права власності його об`єктів та розпоряджатися нити без його дозволу.

Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів) розглянуло вказану заяву і 28.02.2020 надало відповідь листом № 3201/0/1-20/05-14, яким повідомило, що арбітражним керуючим ОСОБА_2 надано пояснення від 26.02.2020 № 01-20/1 та підтверджуючі документи, з яких встановлено таке. Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.03.2010 порушено провадження у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 (у відповідності до ст.ст. 47-49 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013), введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 . Постановою господарського суду Львівської області від 20.10.2010 ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_2 . Відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який діяв до 19.01.2013, до повноважень ліквідатора входило: виявляти майнові активи боржника, включати їх до ліквідаційної маси та проводити їх реалізацію з метою погашення вимог кредиторів. Згідно з поясненнями арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 26.02.2020 № 01-20/1 слідує, що ліквідатору ФОП ОСОБА_1 не було передано жодних правовстановлюючих документів на майнові активи боржника, які включені у ліквідаційну масу при банкрутстві. З метою проведення реалізації майна боржника, яке станом на 2010-2012 роки передбачало надання торгівельній організації, нотаріусу правовстановлюючий документ на майнові активи, що підлягають продажу, арбітражним керуючим виготовлено правовстановлюючий документ на майно боржника (житловий будинок АДРЕСА_1 ) який перебував на той момент у іпотеці ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". У зв`язку з тим, що витрати арбітражного керуючого відшкодовувалися не в повній мірі, а витрати, пов`язані з іпотечним майном у повному обсязі покладаються на забезпеченого кредитора з метою проведення оцінки іпотечного майна та виготовлення технічного паспорта на дане майно, арбітражним керуючим ОСОБА_2 передано оригінал дублікату правовстановлюючого документа на майно боржника (житловий будинок АДРЕСА_1 ) представнику ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (забезпечений кредитор у справі). В поясненні арбітражного керуючого зазначено, що у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 не було реалізовано жодних активів ФОП ОСОБА_1 . Також у своїх поясненнях арбітражний керуючий зазначив, що передасть позивачу згідно акта приймання-передачі оригінал дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .

10.02.2021 позивач звернувся до Міністерства юстиції України із заявою в якій просив провести повторну перевірку діяльності ОСОБА_2 як арбітражного керуючого у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 і заявити клопотання до Сихівського районного суду м. Львова про вступ у справу Міністерства юстиції України у справі № № 464/4738/20.

Міністерство юстиції України розглянуло цю заяву і надало відповідь № 1116/Т-4627/21 від 15.03.2021, в якій зазначило, що відповідно до частин першої та третьої статті 20 Кодексу України з питань банкрутства контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства або само регулівною організацією арбітражних керуючих. Державний орган з питань здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових та позапланових перевірок у встановленому ним порядку. Позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненням фізичних чи юридичних осіб, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих врегульовано Порядком здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 № 3928 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2019 № 1228/3419. Пунктом 6 розділу ІІ Порядку здійснення контролю передбачено, що підстава для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних чи юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність такого контролю. Вказало, що за результатами звернень позивача вживалися заходи заходи реагування за діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним відповідних повноважень у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 . Так, на виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства від 11.09.2017 № 1181/22482-0-32-17/9.4, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області у строк з 18.10.2017 по 20.10.2017 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питань, порушених позивачем у зверненні від 22.08.2017 б/н. За результатами проведеного позапланового заходу контролю, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 20.10.2017 № 22 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 24.10.2017 № 22, яким порушень в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 не виявлено. Зазначив, що на виконання доручень Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 05.04.2018 № 345/Т-5917/9.3.1 Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області витребувано і проаналізовано пояснення арбітражного керуючого ОСОБА_2 в результаті чого, порушень в його діяльності не виявлено.

Враховуючи вищенаведене Міністерство юстиції України дійшло висновку про відсутність підстав для вжиття додаткових заходів реагування відносно арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

Позивачем скеровано Міністерству юстиції України лист від 29.11.2021, в якому він вказав про те, що звертається щодо незаконності включення відомостей про нього та його кредитної історії до відповідних баз даних з негативною інформацією щодо нього та виконання ним зобов`язань по таких договорах, і відповідно порушення його прав суб`єктами ведення бюро кредитних історій. Вказав, що 19.03.2010 Господарським судом Львівської області порушено справу про банкрутство ФОП ОСОБА_1 за заявою кредитора АК "Райффайзен Банк". Кожен із кредитних договорів, по яких подано вимоги ПАТ "Альфа Банк" та АТ "Райффайзен Банк" був забезпечений заставою чи іпотекою на повну вартість кредиту, а тому вимоги кредиторів були забезпечені у випадку невиконання зобов`язань. Вся діяльність, яка велася від імені ФОП ОСОБА_1 з 2010 р. здійснювалася арбітражним керуючим і саме він ніс відповідальність за виконання зобов`язань боржником і, відповідно, погашення вимог кредиторів. Діяльність арбітражних керуючих теж підвідомча Міністерству юстиції України. З 2010 року ОСОБА_1 не міг ні здійснювати підприємницьку діяльність ні управляти своїми активами, оскільки всі повноваження з цього приводу перейшли до арбітражного керуючого ОСОБА_2 , щодо діяльності якого позивачем подавалися неодноразові скарги та подано позов до суду про відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Таким чином, формуючи негативну кредитну історію ОСОБА_1 , відповідні бюро кредитних історій діють незаконно та протиправно, завдаючи позивачеві шкоду. Звертає увагу Міністерства юстиції України, що процедура банкрутства була ініційована АТ "Райффайзен Банк" по кредитному договору, який носив характер споживчого кредиту та був повністю забезпечений іпотекою на всю суму кредиту. Вважає, що інформація щодо фактично припинення кредитних договорів та погашення сум заборгованості, а відповідно і відсутність негативних відомостей про ОСОБА_1 повинна бути включеною до бюро кредитних історій. Проте, такі відомості відсутні. Звернув увагу, що оскільки Міністерство юстиції України є органом, який регулює діяльність бюро кредитних історій, то саме воно може впливати на ці установи з метою недопущення порушення його прав та інтересів. У зв`язку з цим просив перевірити викладені ним факти та вжити відповідних заходів.

Листом від 22.12.2021 № 127916/1-зТ-37843/21 Міністерство юстиції України надало відповідь позивачу у якому зазначило, що згідно з інформацією, яка міститься у загальнодоступному Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Господарського суду Львівської області від 20.10.2010 у справі № 28/32 ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Надлонка А.І. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_2 як ліквідатора у справі № 28/32 припинено. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.12.2019 провадження у справі № 28/32 закрито. Враховуючи вищевикладене, об`єктивних підстав для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого з питань, порушених у листі від 29.11.2021 не вбачається. Також вказав, що відповідно до абзацу п`ятого статті 3 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" користувач Бюро це юридична чи фізична особа суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної чи фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з Користувачем (частина перша статті 9 цього Закону). Згідно зі статтею 16 цього Закону державне регулювання діяльності Бюро здійснюється Уповноваженим органом, яким відповідно до абзацу дванадцятого статті 3 цього Закону є Національний банк України.

Позивач не погоджується із відмовою відповідача у проведенні позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 на його численні звернення, відтак звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо не проведення перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 відповідно до численних звернень позивача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правова основа діяльності арбітражних керуючих врегульована Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Кодексом з питань банкрутства.

Приписами статті 105 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Частинами другою-четвертою статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

У перевірках беруть участь представники державного органу з питань банкрутства та його територіальних органів з можливістю залучення найбільш досвідчених і висококваліфікованих арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

У разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства або саморегулівною організацією арбітражних керуючих.

Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Вказана норма знайшла своє відображення у Положенні про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих, затвердженим наказом Міністерства від 25.09.2019 № 2993/5 (далі Положення) та передбачена Порядком здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 06.12.2019 № 3928/5 (далі Порядок 3928/5).

Відповідно до п. 2 Порядку 3928/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих відповідно до цього Порядку здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та міжрегіональні управління Мін`юсту (далі - територіальні органи Мін`юсту) за згодою Мін`юсту. Мін`юст та його територіальні органи є органами контролю.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Відповідно до пункту 6 Порядку 3928/5 підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю.

Пунктом 8 Порядку 3928/5 визначено, що повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 6 цього розділу.

Пунктами 10 і 11 Порядку 3928/5 визначено, що у разі надходження на адресу територіального органу Мін`юсту звернення фізичної чи юридичної особи щодо невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган Мін`юсту надсилає відповідне звернення до Мін`юсту для вирішення питання щодо надання згоди на проведення позапланової перевірки. Мін`юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, якщо з таких звернень вбачається необхідність здійснення додаткового контролю з боку органу контролю, проводить позапланову перевірку або погоджує проведення позапланової перевірки територіальному органу Мін`юсту.

Як встановлено судом з матеріалів справи позивач звертався до начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою від 19.02.2020. У вказаній заяві просив повернути йому оригінал дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та дати правову оцінку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 , який не мав законних підстав виготовляти дублікати документів права власності його об`єктів та розпоряджатися ними без його дозволу.

Вказана заява позивача розглянута Західним міжрегіональним управлінням юстиції Міністерства юстиції (м. Львів) і надано відповідь, у якій вказано, що арбітражним керуючим ОСОБА_2 надано пояснення від 26.02.2020 № 01-20/1 та підтверджуючі документи, з яких встановлено таке. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.03.2010 порушено провадження у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 (у відповідності до ст.ст. 47-49 Закону в редакції до 19.01.2013), введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Надлонка А.І. Постановою Господарського суду Львівської області від 20.10.2010 ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_2 . Відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який діяв до 19.01.2013, до повноважень ліквідатора входило: виявляти майнові активи боржника, включати їх до ліквідаційної маси та проводити їх реалізацію з метоб погашення вимог кредиторів. Згідно з поясненням арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 26.02.2020 № 01-20/1 слідує, що ліквідатору ФОП ОСОБА_1 не було передано жодних правовстановлюючих документів на майнові активи боржника, які включені у ліквідаційну масу при банкрутстві. З метою проведення реалізації майна боржника, яке станом на 2010-2012 роки передбачала надання торгівельній організації, нотаріусу правовстановлюючий документ на майнові активи, що підлягають продажу, арбітражним керуючим виготовлено правовстановлюючий документ на майно боржника (житловий будинок АДРЕСА_1 ) який перебував на той момент у іпотеці ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". У зв`язку з тим, що витрати арбітражного керуючого відшкодовувалися не в повній мірі, а витрати, пов`язані з іпотечним майном у повному обсязі покладаються на забезпеченого кредитора з метою проведення оцінки іпотечного майна та виготовлення технічного паспорта на дане майно, арбітражним керуючим ОСОБА_2 передано оригінал дублікату правовстановлюючого документа на майно боржника (житловий будинок АДРЕСА_1 ) представнику ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (забезпечений кредитор у справі). В поясненні арбітражного керуючого зазначено, що у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 не було реалізовано жодних активів ФОП ОСОБА_1 . Також у своїх поясненнях арбітражний керуючий зазначив, що передасть позивачу згідно з актом приймання-передачі оригінал дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .

Також позивачем надіслано до Міністерства юстиції України заяву від 10.02.2020 в якій просив провести повторну перевірку діяльності ОСОБА_2 як арбітражного керуючого у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 і заявити клопотання до Сихівського районного суду м. Львова про вступ у справу № 464/4738/20 Міністерства юстиції України. Зі змісту вказаної заяви суд встановив, що позивач вказав про те, що у провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Вважає, що Міністерство юстиції України слід залучити до участі у справі в якості третьої особи.

У вказаній заяві позивач не зазначав, щодо яких саме порушень діяльності арбітражного керуючого у справі про банкрутство № 28/32 на його думку слід провести повторну перевірку.

Міністерство юстиції України розглянуло цю заяву і надало відповідь № 1116/Т-4627/21 від 15.03.2021, в якій зазначило, що відповідно до частин першої та третьої статті 20 Кодексу України з питань банкрутства контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства або само регулівною організацією арбітражних керуючих. Державний орган з питань здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових та позапланових перевірок у встановленому ним порядку. Позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненням фізичних чи юридичних осіб, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих врегульовано Порядком здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 № 3928, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2019 за № 1228/3419. Пунктом 6 розділу ІІ Порядку здійснення контролю передбачено, що підстава для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних чи юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність такого контролю. Вказало, що за результатами звернень позивача вживалися заходи заходи реагування за діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним відповідних повноважень у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 . Так, на виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства від 11.09.2017 № 1181/22482-0-32-17/9.4, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області у строк з 18.10.2017 по 20.10.2017 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питань, порушених позивачем у зверненні від 22.08.2017 № б/н. За результатами проведеного позапланового заходу контролю, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 20.10.2017 № 22 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 24.10.2017 № 22, яким порушень в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 не виявлено. Зазначив, що на виконання доручень Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 05.04.2018 № 345/Т-5917/9.3.1 Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області витребувано і проаналізовано пояснення арбітражного керуючого ОСОБА_2 в результаті чого, порушень в його діяльності не виявлено (а.с. 10-12).

У вказаній відповіді відповідачем також зазначено про те, що у Міністерства юстиції відсутні підстави для вжиття додаткових заходів реагування відносно арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що позивач звернувся до Міністерства юстиції України з листом від 29.11.2021, в якому він вказав про те, що звертається щодо незаконності включення відомостей про нього та його кредитної історії до відповідних баз даних з негативною інформацією щодо нього та виконання ним зобов`язань по таких договорах, і відповідно порушення його прав суб`єктами ведення бюро кредитних історій. Вказав, що 19.03.2010 господарським судом Львівської області порушено справу про банкрутство ФОП ОСОБА_1 за заявою кредитора АК "Райффайзен Банк". Кожен із кредитних договорів, по яких подано вимоги ПАТ "Альфа Банк" та АТ "Райффайзен Банк" був забезпечений заставою чи іпотекою на повну вартість кредиту, а тому вимоги кредиторів були забезпечені у випадку невиконання зобов`язань. Вся діяльність, яка велася від імені ФОП ОСОБА_1 з 2010 р. здійснювалася арбітражним керуючим і саме він ніс відповідальність за виконання зобов`язань боржником і, відповідно, погашення вимог кредиторів. Діяльність арбітражних керуючих теж підвідомча Міністерству юстиції України. З 2010 року ОСОБА_1 не міг ні здійснювати підприємницьку діяльність ні управляти своїми активами, оскільки всі повноваження з цього приводу перейшли до арбітражного керуючого ОСОБА_2 , щодо діяльності якого позивачем подавалися неодноразові скарги та подано позов до суду про відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Таким чином, формуючи негативну кредитну історію ОСОБА_1 , відповідні бюро кредитних історій діють незаконно та протиправно, завдаючи позивачеві шкоду. Звернув увагу Міністерства юстиції України, що процедура банкрутства була ініційована АТ "Райффайзен Банк" по кредитному договору, який носив характер споживчого кредиту та був повністю забезпечений іпотекою на всю суму кредиту. Вважає, що інформація щодо фактично припинення кредитних договорів та погашення сум заборгованості, а, відповідно, і відсутність негативних відомостей про ОСОБА_1 повинна бути включеною до бюро кредитних історій. Проте, такі відомості відсутні. Звернув увагу, що оскільки Міністерство юстиції України є органом, який регулює діяльність бюро кредитних історій, то саме воно може впливати на ці установи з метою недопущення порушення його прав та інтересів. У зв`язку з цим просив перевірити викладені ним факти та вжити відповідних заходів. У вказаному листі позивачем не наведено які саме порушення діяльності арбітражного керуючого він просить перевірити.

Суд зазначає, що зміст листа стосується незаконності включення відомостей про позивача та його кредитної історії до відповідних баз даних.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що на виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства від 11.09.2017 № 1181/22482-0-32 Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області у строк з 18.10.2017 по 20.10.2017 проведено позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

За результатами проведеного позапланового заходу контролю, Головним територіальним управлінням у Львівській області складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.10.2017 № 22 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 24.10.2017 № 22, яким порушень в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання повноважень ліквідатора у справі № 28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 111-115). Предметом перевірки була діяльність арбітражного керуючого стосовно продажу майна боржника та виконання повноважень ліквідатора після внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У своєму відзиві на позов відповідач вказав, що у відповіді на звернення позивача від 29.11.2021 ним повідомлено позивача про відсутність об`ктивних підстав для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питань, порушених у зверненні у зв`язку з наявністю ухвали Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 про припинення повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_2 у справі № 28/32 та ухвали від 06.12.2019 про закриття провадження у справі № 28/32.

Відповідно до статті 1 Кодексу з питань банкрутства арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до статті 10 цього Кодексу арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абзацу двадцять четвертого статті 1 Кодексу з питань банкрутства учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Відтак, здійснення діяльності арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора є нерозривною частиною судового процесу під час розгляду господарським судом справи про банкрутство.

Відповідно до п. 8 Порядку 3928/5 повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 6 цього розділу.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що ним проводилася перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 , за наслідками якої порушень не виявлено, відтак проведення повторної перевірки з тих самих питань не допускається.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо не вжиття заходів та не проведення перевірки за результатами письмових звернень ОСОБА_1 та просить зобов`язати провести перевірку діяльності арбітражного керуючого з конкретних питань, які ним у своїх зверненнях не ставилися.

Щодо доводів, викладених позивачем у позовній заяві про те, що арбітражний керуючий повинен був встановити відсутність підстав доведення до банкрутства ФОП ОСОБА_1 та наявність підстав для фіктивного банкрутства, а також підставність заявлення вимог кредиторів у процедурі банкрутства в подальшому; неправильне включення арбітражним керуючим вимог кредиторів до реєстру вимог кредиторів; протиправне включення до ліквідаційної маси майна дружини позивача; протиправний продаж майна позивача; отримання коштів за свою роботу від кредитора; включення до ліквідаційної маси та продаж майна позивача, яке не могло бути реалізоване в процедурі банкрутства; здійснення арбітражним керуючим ліквідаційної процедури понад встановлений законом строк; суд зазначає, що такі не є предметом розгляду у даній справі, а тому дослідженню та оцінці не підлягають.

Правильність формування реєстру кредиторів, включення майна до ліквідаційної маси та інші дії арбітражного керуючого є частиною провадження у справі про банкрутство.

Також суд враховує, що у постанові Львівського апеляційного суду від 07.06.2022 у справі 464/4738/20, яка набрала законної сили, суд зазначив, що господарським судом під час провадження у справі про банкрутство не було прийнято рішень, які б підтверджували чи встановлювали незаконність порушення справи про банкрутство, строків її розгляду та незаконність дій стягувача та/або арбітражних керуючих в процесі розгляду справи про банкрутство, а тому суд загальної юрисдикції не наділений повноваженнями оцінювати з точки зору законності прийняті господарським судом рішення та вчинені арбітражним керуючим дії в господарській справі справі про банкрутство, оскільки всі заяви , клопотання, скарги повинні розглядатися в рамках господарської справи в порядку господарського судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується із доводами відповідача, що з урахуванням пункту 8 Розділу 2 Порядку 5928/5, здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, а тому відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 за зверненнями позивача.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства юстиції України провести перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питань: підставності включення вимог кредиторів до реєстру вимог кредиторів в процедурі банкрутства ФОП ОСОБА_1 враховуючи споживчий характери кредитних відносин та укладення з фізичною особою, а не ФОП; наявності підстав для вжиття заходів арбітражним керуючим щодо ініціювання припинення процедури банкрутства у зв`язку з відсутністю вимог кредиторів, які пов`язані з підприємницькою діяльністю ФОП ОСОБА_1 ; правильності формування реєстру кредиторів та обґрунтованості включення вимог АТ «Райффайзен Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» до вимог першої черги; законності продажу майна ОСОБА_1 у процедурі банкрутства, та конкретно окремо перевірити законність включена до ліквідаційної маси банкрута майна ОСОБА_3 та його продажу в процедурі банкрутства; законності оплати послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 з боку АТ «Райффайзен Банк» без ухвали господарського суду та визначення розміру оплати; захисту прав та інтересів ОСОБА_1 з боку арбітражного керуючого в процедурі банкрутства, а саме виявлення його дебіторської заборгованості, управління підприємницькою діяльністю, захист від збільшення суми кредиторської заборгованості шляхом укладення АТ «Райффайзен банк» договорів переуступки прав вимоги та їх визнання недійсними; законності здійснення ліквідатором ОСОБА_2 ліквідаційної процедури ФОП ОСОБА_1 після внесення запису про припинення підприємницької діяльності останнім з 2014 року по 2017 рік; законності здійснення ліквідаційної процедури понад встановлений законом строк та невжиття ліквідатором заходів щодо своєчасного здійснення такої процедури в межах встановлених строків, суд зазначає, що такі питання позивачем у своїх зверненнях не ставилися, а також вони є похідними від першої вимоги. Відтак, за відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, - відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 за зверненнями позивача.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, закріпленому в статті 2 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що мотивація та докази, на які посилається позивач, не дають суду підстав для постановляння висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції позивача, покладеної в основу позовних вимог, а відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур