Справа № 140/3619/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3619/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач - 1) про визнання протиправним та скасування рішення від 05.04.2022 № 49 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком згідно абзаців 1, 2 частини 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статей 1, 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з дати досягнення пенсійного віку 05.02.2022, з урахуванням стажу за час роботи на Приватного сільськогосподарському підприємстві Еліта з 29.05.2001 по 02.01.2010.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після досягнення пенсійного віку, 28.03.2022 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу тривалістю 29 років відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача 1 та зазначає, що на день подання зазначеної заяви досяг пенсійного віку, має необхідний страховий стаж роботи понад 29 років. Період його роботи в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Еліта» з 29.05.2001 по 02.01.2010 на різних посадах, який відповідачем не зарахований до страхового стажу підтверджується записами трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 КАС України.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 ГУ ПФУ в Рівненській області позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем правомірно, оскільки згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії за віком та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж станом на 28.03.2022 ОСОБА_1 становить 26 років 01 місяць 23 дні включаючи стаж роботи в ПСП Еліта, а саме зараховані періоди роботи в ПСП Еліта з 01.06.2004 - 31.12.2004, з 25.01.2005 - 31.01.2005, з 24.02.2005 - 28.02.2005, з 25.03.2005 - 31.03.2005, з 12.04.2005 - 30.04.2005, з 04.05.2005 - 31.05.2005, з 07.06.2005 - 30.06.2005, з 02.07.2005 - 31.07.2005, з 01.08.2005 - 01.08.2005, з 08.08.2005 - 30.09.2005, з 08.10.2005 - 31.10.2005, з 25.11.2005 - 30.11.2005, з 22.12.2005 - 09.05.2006 (безробіття), 10.05.2006 - 30.11.2006, з 23.01.2007 - 21.05.2007 (безробіття), 22.05.2007- 31.10.2007, з 01.12.2007 - 31.12.2007, з 17.01.2008 - 26.05.2008 (безробіття), з 27.05.2008 - 31.05.2008, з 02.06.2008 - 30.06.2008 та з 02.07.2008 - 31.08.2008.

Відтак, твердження позивача щодо не зарахування до страхового стажу періоду його роботи в Приватному сільськогосподарському підприємстві Еліта з 29.05.2001 по 02.01.2010 є хибними та недоведеними.

З врахуванням наведеного, позовні вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Ухвалою суду від 03.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з участю сторін (а.с. 26-27).

В подальшому, ухвалою суду від 08.06.2022 ухвалено судовий розгляд справи продовжити проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого статтею 258 КАС України (а.с. 29) та ухвалою суду від 29.06.2022 залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) (а.с. 61).

Представник відповідача 2 у поданому суду від 07.07.2022 відзиві на позовну заяву позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що за записами трудових книжок Позивача ( НОМЕР_1 та трудова книжка колгоспника) зазначено про наступну трудову діяльність: з 11.07.2002 по 04.11.2005, з 10.05.2006 по 01.12.2006, з 22.05.2007 по 10.12.2007, з 27.05.2008 по 01.10.2008, з 01.06.2009 по 02.10.2010 - робота в ПСП Еліта.

Для підтвердження періодів роботи в ПСП Еліта, позивачем надано архівну довідку, видану Трудовим архівом Горохівської міської ради Луцького району від 10.02.2022 №96/01-26, в якій зазначено, що у документах архівного фонду сільськогосподарського підприємства Еліта с. Новостав Горохівського району по книзі розрахунків по оплаті праці з травня по серпень 2008 року проходить ОСОБА_1 і його кількість відпрацьованих людиноднів становить 115, заробітна плата за рік - 3084,84.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, чи необхідних записів в ній, у разі коли в ній містяться неправильні чи неточні записи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Записи трудової книжки позивача не підтверджені первинними документами.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-ІV та статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв. При цьому при обчисленні стажу роботи після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Зазначає, що періоди роботи позивача в ПСП Еліта ГУ ПФУ у Рівненській області зараховані до страхового стажу з 11.07.2002 по 31.12.2003 за записами трудової книжки, а решта - за індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Тому підстав для зарахування позивачу спірного періоду до страхового стажу згідно статті 26 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відповідачем -1 прийнято рішення №49 від 05.04.2022 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2022 році не менше 29 років страхового стажу.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.03.2022 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 60), до якої долучив військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідку про зміну назви організації, довідки про прийняття на роботу, трудові книжки, про що свідчить розписка повідомлення (а.с. 60 зворот).

Вказана заява згідно з вимогами пункту 4.2 Постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» за принципом екстериторіальності була передана до ГУ ПФУ у Рівненській області.

ГУ ПФУ у Рівненській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 05.04.2022 № 49, з якого слідує, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховані всі періоди (страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 10 місяців 15 днів). У додатковому коментарі рішення зазначена підстава для відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV відсутність необхідного страхового стажу 29 років (а.с. 5).

Позивач, не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії за віком, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

З аналізу наведеного слідує, що необхідною умовою для виникнення у особи права на отримання пенсії за віком є наявність відповідного страхового стажу роботи та досягнення відповідного віку.

На час звернення із заявою про призначення пенсії за віком від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 досяг 60 років. Про це спору між сторонами немає.

Підставою для відмови у призначенні пенсії за віком стала відсутність необхідного страхового стажу 29 років. При цьому, пенсійний орган здійснив розрахунок стажу позивача та в оскаржуваному рішенні зазначив, про його наявність тривалістю 26 років 10 місяців 15 днів.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що йому не зараховано до страхового стажу період його роботи у ПСП «Еліта» з 29.05.2001 по 02.01.2010 та просить цей період зарахувати.

З досліджених судом доказів вбачається, що пенсійним органом здійснено умовний розрахунок стажу ОСОБА_1 , згідно якого страховий стаж останнього становить 26 років 10 місяців 15 днів (а.с. 58), який відповідає тому, що вказаний в оскаржуваному рішенні.

Вказаним розрахунком від 05.04.2022 підтверджено, що до страхового стажу позивача зараховано такі періоди: з 16.04.1980 по 18.04.1982 військова строкова служба (2 роки 3 дні); з 01.09.19825 по 30.04.1983 навчання в вищих/середніх навчальних закладах (8 місяців); з 01.05.1983 по 31.12.1983 робота в колгоспі з 1966р. (8 місяців 6 днів); з 01.01.1984 по 31.12.1984 - робота в колгоспі з 1966р. (9 місяців 25 днів), з 01.01.1985 по 25.03.1993 - робота в колгоспі з 1966р. (8 років 2 місяці 25 днів); з 26.03.1993 по 18.06.2001 8 років 2 місяці 23 дні; з 16.07.2001 по 09.07.2002 безробіття (11 місяців 24 дні); з 11.07.2002 по 31.12.2003 (1 рік 5 місяців 21 день); роботу в ПСП «Еліта» з 01.06.2004 - 31.12.2004 (3 місяці 15 днів), з 25.01.2005 - 31.01.2005 (3 дні), з 24.02.2005 - 28.02.2005 (2 дні), з 25.03.2005 - 31.03.2005 (2 дні), з 12.04.2005 - 30.04.2005 (4 дні), з 04.05.2005 - 31.05.2005 (1 місяць), з 07.06.2005 - 30.06.2005 (1 місяць), з 02.07.2005 - 31.07.2005 (1 місяць), з 01.08.2005 - 01.08.2005 (1 місяць), з 08.08.2005 - 30.09.2005 (2 місяці), з 08.10.2005 - 31.10.2005 (23 дні), з 25.11.2005 - 30.11.2005 (6 днів), з 22.12.2005 - 09.05.2006 (безробіття 5 місяців 22 дні), 10.05.2006 - 30.11.2006 (7 місяців), з 23.01.2007 - 21.05.2007 (безробіття 4 місяці 9 днів), 22.05.2007- 31.10.2007 (6 місяців), з 01.12.2007 - 31.12.2007 (22 дні), з 17.01.2008 - 26.05.2008 (безробіття 4 місяці 15 днів), з 27.05.2008 - 31.05.2008 (1 місяць), з 02.06.2008 - 30.06.2008 (1 місяць) та з 02.07.2008 - 31.08.2008 (2 місяці); з 16.12.2008 по 24.05.2009 (безробіття 5 місяців 10 днів); з 01.01.2010 по 18.01.2010 робота в окружній виборчій комісії (8 днів) та з 01.11.2010 по 05.11.2010 робота в Горохівській районній виборчій комісії (17 днів).

Тобто, з наведеного вбачається, що період роботи ОСОБА_1 у ПСП «Еліта» зараховано органом Пенсійного фонду частково.

Однак, який період не зараховано та з яких підстав, в оскаржуваному рішенні не зазначено.

Згідно з записами трудових книжок позивача, ОСОБА_1 працював в ПСП «Еліта» в такі періоди з 11.07.2002 по 04.11.2005, з 10.05.2006 по 01.12.2006, з 22.05.2007 по 10.12.2007, з 27.05.2008 по 01.10.2008, з 01.06.2009 по 02.01.2010 (а.с. 12-15).

Порядок підтвердження стажу регламентовано статтею 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктами 17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1. Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 1.7. Порядку № 22-1 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (пункт 1.8. Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.1. вказаного Порядку заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ в Рівненській області вирішило по суті питання, вказане у заяві позивача від 28.03.2022, та в оскаржуваному рішенні про відмову в призначенні пенсії зазначило, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди його роботи.

Проте як встановлено судом та зазначено представниками відповідачів у відзивах на позовну заяву, ГУ ПФУ в Рівненській області при розрахунку страхового стажу позивача за періоди роботи в ПСП «Еліта», періоди з 11.07.2002 по 31.12.2003 зараховано за записами трудової книжки, а починаючи з 2004 року - за індивідуальними відомостями про сплату страхових внесків. Однак, такі доводи суд до уваги не приймає, оскільки вказані підстави та мотиви не були викладені в рішенні про відмову в призначенні пенсії за віком.

При цьому, є незрозумілим якими мотивами керувався відповідач 1 при розрахунку стажу роботи позивача після 2004 року.

Отже враховуючи те, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, які періоди не зараховані до страхового стажу позивача (які на його думку мають бути зараховані) та не наведено підстав їх не зарахування, суд позбавлений можливості надати правову оцінку доводам сторін про наявність/відсутність права щодо їх зарахування та на призначення пенсії.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 05.04.2022 № 49 про відмову в призначенні пенсії прийняте відповідачем 1 не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи у ПСП «Еліта» з 29.01.2001 по 02.01.2010, суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 по справі № 812/1312/18.

Чинним законодавством України повноваження щодо призначення пенсій за віком покладено на територіальні органи ПФУ, а тому здійснення перевірки умов, визначених Законом №1058, необхідних для призначення пенсії покладається саме на останніх.

Слід зазначити, що суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відтак, враховуючи те, що при розрахунку страхового стажу позивача не бралися до уваги всі записи трудової книжки (в оскаржуваному рішенні періоди та підстави для їх відмови не зазначені), суд приходить до висновку, що з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 05.04.2022 № 49 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (до якого позивач звертався із заявою про призначення пенсії 28.03.2022) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2022 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за подання даного позову сплатив судовий збір в сумі 1984,80 грн., що підтверджується квитанцією від 28.04.2022. Однак, суд звертає увагу, що відповідно до вимог Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду даного позову немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір в загальній сумі 992,40 грн. як за одну взаємопов`язану вимогу немайнового характеру. Проте, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, питання про повернення судового збору, сплаченого в більшому розмір, ніж встановлено законом, а саме в сумі 992,40 грн. може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України Про судовий збір.

Отже на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Рівненській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 28.04.2022 номер платежу (а.с. 4).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.04.2022 № 49 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2022 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22в, ).

Суддя Р.С. Денисюк