Справа № 380/21712/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року справа №380/21712/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі: Костецький Н.В.

секретар судового засідання Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Яворівської міської ради Львівської області (вул. Львівська, 15, м. Яворів, Яворівський район, Львівська область, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Яворівської міської ради Львівської області, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Яворівської міської ради Львівської області щодо не затвердження Проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 розташованої на території Яворівської міської ради (частина земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0315), орієнтовний розмір земельної ділянки 2 (два) га, із цільовим призначенням - для ведення ОСГ, оформлену листом за крекінговим номером №004 від 02.09.2021 року;

-зобов`язати Яворівську міську раду Львівської області (Код , Адреса: 81000, Львівська обл.., Яворівський р-н., м. Яворів, вул.. Львівська, 15.) прийняти рішення про затвердження ОСОБА_1 Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність земельну ділянку загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :04:000:0315, яка розташована за адресою: Львівська обл.., Яворівський р-н., Яворівська міська рада.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що бездіяльність Яворівської міської ради щодо нерозгляду його клопотання від 30.08.2021 про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність земельну ділянку загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства - є протиправною, тому звертається до суду.

Ухвалою суду від 30.11.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 07.02.2022 суд перейшов із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі.

Від представник відповідача 06.05.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га позивачу, розробником ФОП ОСОБА_2 експертом державної експертизи Заєць М.М. не було взято до уваги, що згідно Генерального плану села Боржки дана земельна ділянка передбачена для будівництва логістичного центру та водозабірної свердловини. Просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Від представника позивача 10.05.2022 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій просить суд задоволити позовні вимоги з підстав заявлених у позовній заяві. Повністю заперечує обставини зазначені представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Від представника позивача 29.06.2022 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням від 15.01.2021 про надання дозволу на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ - 01.03: землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), з подальшою передачею у власність.

Клопотання позивача про надання дозволу на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства одержане відповідачем 18.01.2021, однак станом на 19.02.2021 на поштову адресу позивача не надійшло будь-якого рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про розгляд клопотання від 15.01.2021.

19.02.2021 позивач звернувся до Голови Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з повідомленням про розробку проекту землеустрою, попередньо уклавши договір з ФОП ОСОБА_2 Договір на виконання робіт № 004- 03/П від 03.02.2021 року на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, зазначений договір був доданий до відповідного повідомлення.

Позивач після отримання Проекту Землеустрою звернувся з клопотанням від 30.08.2021 до Голови Яворівської міської ради з клопотанням про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність земельної ділянки загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:000:0315 від 30.08.2021 року.

Однак позивач стверджує, що вищевказане клопотання не розглянуте Яворівською міською радою.

Вважаючи бездіяльність Яворівської міської ради неправомірною, такою, що порушує та обмежує законні права та інтереси позивача, з метою реалізації права на приватизацію позивач звернувся до суду із позовною заявою для захисту своїх законних прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Підпунктом «а» частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення селянського господарства в розмірі не більше 2,00 гектара.

Згідно з підпунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частинами шостою, сьомою статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частиною восьмою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина перша статті 186-1 ЗК України).

Відповідно до частини шостої статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин відповідно до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, який у двотижневий строк зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята статті 118 ЗК України).

Отже, відповідно до Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічну правову позицію було висловлено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року справа №1640/2592/18 та від 22 жовтня 2020 року справа №808/3083/17, від 16 лютого 2021 року у справі № 821/146/17, від 09 лютого 2022 року справа № 420/1963/19)

Судом встановлено, що позивач звернувся з клопотанням від 30.08.2021 до Голови Яворівської міської ради про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність земельної ділянки загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:000:0315 від 30.08.2021 року.

Однак, станом на дату звернення до суду на адресу позивача не надходило жодних рішень відповідача з приводу його клопотання від 30.08.2021, засідання сесії міської ради з цих питань не відбувались, відповідні проекти рішень сесії не публікувалися на офіційному веб-сайті Яворівської міської ради, а тому відповідні рішення зі згаданих питань не приймалися.

З огляду на вищевказане, суд вважає, протиправною бездіяльність Яворівської міської ради Львівської області щодо нерозгляду клопотання про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :04:000:0315, яка розташована за адресою: Львівська обл.., Яворівський р-н., Яворівська міська рада.

Відповідно, суд вважає за необхідне зобов`язати Яворівську міську раду Львівської області розглянути клопотання про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :04:000:0315, яка розташована за адресою: Львівська обл.., Яворівський р-н., Яворівська міська рада та прийняти відповідне рішення згідно.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки протиправні дії зумовили звернення позивача із даним позовом до суду, стягненню з відповідача підлягає вся сума сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Яворівської міської ради Львівської області (вул. Львівська, 15, м. Яворів, Яворівський район, Львівська область, ) щодо розгляду клопотання про затвердження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :04:000:0315, яка розташована за адресою: Львівська обл.., Яворівський р-н., Яворівська міська рада.

Зобов`язати Яворівську міську раду Львівської області (вул. Львівська, 15, м. Яворів, Яворівський район, Львівська область, ) розглянути клопотання про затвердження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :04:000:0315, яка розташована за адресою: Львівська обл.., Яворівський р-н., Яворівська міська рада.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Яворівської міської ради Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складений 08.07.2022.

Суддя Костецький Н.В.