Справа № 560/5216/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5216/22
РІШЕННЯ

іменем України

11 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №72 від 30.03.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 з 24.01.1989 року по 05.09.1993 року на посаді газового оператора котельні військової частини №28661 Республіки Грузія (4 роки сім місяців 12 днів); з 10.08.1994 року по 25.12.1998 року на посаді адміністратора в пансіонаті "Долина Нарзанів" м. Мінеральні Води Мінерально водного відділення Північно Кавказької залізної дороги Російської Федерації (4 роки 4 місяці 10 днів); з 20.02.1999 року по 25.01.2001 року на посаді диспетчера Московського державного підприємства військового видавництва (11 місяців 05 днів);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 23.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй протиправно відмовлено в призначенні пенсії, оскільки в неї наявний законодавчо визначений страховий стаж 29 років.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що страховий стаж позивачки становить 26 років 9 місяців 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано в відповідача докази. Проте вимоги ухвали відповідач не виконав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.06.2022 повторно витребувано в відповідача докази. Вимоги ухвали відповідач виконав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з відомостями з трудової книжки серії НОМЕР_1 позивачка працювала:

- з 24.01.1989 по 05.09.1993 газовим оператором котельні військової частини №28661;

- з 10.08.1994 по 25.12.1998 адміністратором пансіонату "Долина Нарзанов";

- з 20.02.1999 по 25.01.2001 черговим диспетчером Московського державного підприємства "Військове видавництво".

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.03.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV). До заяви додано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення №72 від 30.03.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з заявою від 22.03.2022 у зв`язку з відсутністю страхового стажу (29 років), визначеного статтею 26 Закону №1058-IV. Страховий стаж позивачки становить 26 років 9 місяців 14 днів. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 24.01.1989 по 05.09.1993, оскільки виправлено дату звільнення та дату наказу на звільнення;

- з 10.08.1994 по 25.12.1998, оскільки записи завірені печаткою СРСР;

- з 20.02.1999 по 25.01.2001, оскільки виправлено дату наказу на звільнення.

Про зазначене рішення позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.04.2022.

Позивачка, вважаючи порушеними її права, звернулася з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Питання, що пов`язані з пенсійним забезпеченням врегульовані Законом №1058-1V.

За змістом статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу 29 років.

Спірним є наявність в позивачки 29 років страхового стажу.

Щодо доводів відповідачів про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивачки періодів з 24.01.1989 по 05.09.1993 та з 20.02.1999 по 25.01.2001, оскільки виправлено дату звільнення та дату наказу на звільнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановив суд, у записі №13 в трудовій книжці позивачки містяться виправлення в даті звільнення та в даті наказу на звільнення (зумовило не зарахування відповідачами до страхового стажу позивачки періоду з 24.01.1989 по 05.09.1993), в записі №21 - виправлення в даті наказу на звільнення (зумовило не зарахування відповідачами до страхового стажу позивачки періоду з 20.02.1999 по 25.01.2001).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі Інструкція №162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Таким чином, позивачка, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідачі не врахували, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд вважає, що право позивачки на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Таким чином, відповідач протиправно зазначив в рішенні №72 від 30.03.2022 про не зарахування до страхового стажу позивачки періодів з 24.01.1989 по 05.09.1993 та з 20.02.1999 по 25.01.2001.

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивачки періоди з 24.01.1989 по 05.09.1993 та з 20.02.1999 по 25.01.2001.

Твердження відповідачів про не зарахування до страхового стажу позивачки періоду з 10.08.1994 по 25.12.1998 у зв`язку з завіренням записів печаткою СРСР, суд вважає безпідставним, оскільки позивачка має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботу, що, з урахуванням викладеного, є належним та допустимим доказом підтвердження її трудового стажу. Крім того, зазначене твердження не має законодавчого обґрунтування. Не впливає на права та законні інтереси позивачки й факт припинення статусу СРСР як суб`єкта міжнародного права. Як зазначено, обов`язок щодо заповнення та ведення трудових книжок осіб, працевлаштованих на підприємствах покладається саме на відповідальну особу такого підприємства.

Отже, відповідач протиправно зазначив в рішенні №72 від 30.03.2022 про не зарахування до страхового стажу позивачки періоду з 10.08.1994 по 25.12.1998. Тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивачки вказаний період.

Як встановив суд, вперше позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області своєчасно, досягнувши встановленого законом віку та маючи, встановлений статтею 26 Закону №1058-IV, страховий стаж. Ця обставина не спростована відповідачами. Тому в позивачки було право на призначення пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV станом на час первинного звернення до пенсійного органу (22.03.2022).

При цьому порушене право позивачки полягає у прийнятті суб`єктом владних повноважень рішення про відмову призначити пенсію за наявності законодавчо визначених підстав.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення №72 від 30.03.2022 є протиправним та його слід скасувати.

Суд також зазначає, що належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату їй пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивачка досягла пенсійного віку 17.03.2022, а звернулася з заявою 22.03.2022 та, як встановив суд, на час первинного звернення мала визначений законодавством страховий стаж, то пенсія їй має бути призначена з 18.03.2022.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачка сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оскільки останнім прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачкою, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №72 від 30.03.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 24.01.1989 по 05.09.1993, з 10.08.1994 по 25.12.1998 та з 20.02.1999 по 25.01.2001.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18 березня 2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000 , код ЄДРПОУ - 21366538)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк