Справа № 160/3360/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2022 року Справа № 160/3360/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Логвиненко В.М.
за участю:
позивача - ОСОБА_1
представника позивача - Горовенка С.В.
представника відповідача Грановського М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро в режимі відеоконференції адміністративну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.01.2022 року №14-к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУ НП у частині щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції, тобто його, та звільнення з поліції за порушення службової дисципліни та скоєнні інших дій проти інтересів служби, з посади поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.01.2022 року №36 о/с По особовому складу в частині звільнення його, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеної відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України з посади поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області;
- поновити його на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області із спеціальним званням старшого сержанта поліції;
- стягнути з відповідача на його користь суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 12.01.2022 року по дату постановлення рішення у даній справі з урахування обов`язкових податків та зборів, у розмірі 31 257,90 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 11.01.2022 року №36 о/с «По особовому складу» його, поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції, з 11.01.2022 року було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), зі стажем служби в поліції 12 років 02 місяці 27 днів та повним позбавленням його преміювання за січень 2022 року. Підставою для прийняття зазначеного вище наказу став інший наказ ГУ НП в Дніпропетровській області від 05.01.2022 року №14-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП», зі змісту якого його було притягнуто до найсуворішого з усіх видів дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.
Відповідач у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 06.05.2022 року вказав, що дійсно позивач з лютого 2021 року працює на посаді поліцейського ВРПП Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області. Присягу працівника Національної поліції України старший сержант поліції ОСОБА_1 склав 07.11.2015 р., про що свідчить його особистий підпис. З пам`яткою - ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме, Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач ознайомлений особисто під підпис. Відповідно до службової характеристики, старший сержант поліції ОСОБА_1 за час служби в Національній поліції України та на посаді поліцейського ВРПП Криворізького РУП ГУ НП зарекомендував себе з посереднього боку. Відповідно до своїх посадових інструкцій позивач зобов`язаний дотримуватися службової дисципліни, антикорупційного законодавства, вивчати нормативно-правову базу з питань правоохоронної діяльності, неухильно дотримуватися її положень при здійсненні службових повноважень.
Доводи позивача про відсутність результатів досудового розслідування, як доказу відсутності в його діях дисциплінарного проступку, відповідач вважає є безпідставними та такими, що не спростовують факту недотримання принципів діяльності поліції та вчинення дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського. З огляду на необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП від 05.01.2022 р. № 14к в частині накладання на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП від 11.01.2022 р. № 36 о/с, відповідач вважає безпідставними позовні вимоги щодо стягнення з ГУ НП середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки зазначені вимоги є похідними від інших позовних вимог. Враховуючи викладе, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
До суду 24.05.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначається, що свідоме нехтування окремими представниками відповідача прямих вимог Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року, в частині обов`язкового видання наказу про призначення відповідальної особи за постановку на відповідний облік існуючих технічних засобів, технічних пристроїв, що мають функції фото, відео-фіксації, здійснення їх поточного ремонту та підтримання в технічно-справному стані, а також своєчасну закупівлю вказаних технічних засобів в необхідній кількості для належного здійснення підлеглими їм поліцейськими своїх службових обов`язків, відповідно до вимог вказаного вище відомчого наказу та п.9 ч.1 ст.31, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», тим самим фактична бездіяльність в цьому питанні з їх боку, в подальшому й призвела до необґрунтованого та передчасного відкриття цього дисциплінарного провадження, його неналежного та формального проведення, в тому числі й по відношенню до позивача, наслідком чого і стало його незаконне звільнення зі служби в поліції. Таким чином, позивач вважає, що у даному відзиві відповідачем не було спростовано та належно підтверджено жодного з тверджень та аргументів його стосовно суті заявлених ним у цій справі позовних вимог.
Судом 08.06.2022 року було проведено та закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.
Протокольною ухвалою суду від 23.06.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про визнання частини наданих стороною відповідача доказів неналежними та недопустимими.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити повністю з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити, з підстав зазначених у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, а також дослідивши два відеодиски, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в ГУ НП в Дніпропетровській області на посаді поліцейського ВРПП Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.
11.01.2022 року наказом ГУ НП в Дніпропетровській області № 36 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 11.01.2022 року.
Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУ НП в Дніпропетровській області від 05.01.2022 року № 14к, яким на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з прийнятими відповідачем спірними наказами від 05.01.2022 року №14-к та від 11.01.2022 року №36 о/с відносно себе.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України Про Національну поліцію, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу ч.2 ст.6 Закону України Про Національну поліцію, принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про Національну поліцію, поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.
Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Так, ст.ст.2, 6, 7, 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначають, що одним із основних завдань поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності, при цьому поліція зобов`язана виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом на принципах верховенства права, дотримання прав і свобод людини, законності тощо.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.19 Закону України Про Національну поліцію, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.
Згідно з ст.30 Закону України Про Національну поліцію, поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.
Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, відповідно до пункту 1 частини першої розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 р. № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
В силу частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.
В силу п.6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Згідно з ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, передбачено вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватись до поліцейських за порушення службової дисципліни, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно з ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнення із служби в поліції, як вид дисциплінарного стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
В силу підпункту 2 пункту 9 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. № 893, у разі якщо уповноважений керівник не має права на накладення конкретного виду дисциплінарного стягнення на поліцейського, він затверджує висновок службового розслідування і одночасно порушує перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати таке стягнення, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.
Відповідно до п.1 роз.VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно з ч.9 ст.20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Як було зазначено вище, наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.01.2022 р. №14к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, Присяги поліцейського, що виразилось невикористанні відео-реєстратора під час несення служби, не складанні 26.09.2021 р. адміністративних матеріалів за порушення Правил дорожнього руху відносно водія транспортного засобу ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_1 , наданні доступу до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал НПУ» іншій особі, та скоєння інших дій проти інтересів служби, які суперечать покладеним на нього обов`язкам, підривають довіру до нього як до носія влади, застосовано до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Криворізького РУП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Так, підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного відповідно до наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 04.11.2021, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки за фактом можливого порушення службової дисципліни позивачем.
15.11.2021 р. рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська старшому сержанту поліції ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 03.01.2022 р. включно.
09.11.2021 р. рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська старшому сержанту поліції ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 03.01.2022 р. включно.
Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2022 р. у справі №203/4625/21 провадження № 1-кс/0203/553/2022 строк запобіжного заходу ОСОБА_1 продовжено до 03.04.2022 р.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.02.2022 р. у справі № 203/4625/21 провадження № 11-сс/803/346/22 залишено без змін ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2021 р.
Службовим розслідуванням було встановлено, що з 08.00 год. 20.00 год. 26.09.2021 р. відповідно до графіку несення служби нарядами ВРПП Криворізького РУП старший сержант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_1 перебували на чергуванні у складі групи реагування патрульної поліції на службовому автомобілі Skoda Rapid, н.з. НОМЕР_2 , (зона реагування - Лозуватська ОТГ, Глеюватська ОТГ), який закріплений за даними поліцейськими наказом ГУНП від 18.03.2021 р. № 602.
Факт перебування 26.09.2021 р. на службі старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та старшого сержанта поліції ОСОБА_1 підтверджується записами у журналі реєстрації інструктажів № 409 та книзі видачі й приймання озброєння № 415 дек.
Відповідно до запису у книзі виїзду-повернення АМТ № 217 за кермом службового автомобіля Skoda Rapid, н.з. НОМЕР_2 , перебував старший сержант поліції ОСОБА_5 .
Опитаний ОСОБА_6 пояснив, що 26.09.2021 р. приблизно о 12.00 год., він керуючи автомобілем марки ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_3 , рухався по вул.Новій с.Глеюватка, Криворізького району. Під час руху його автомобіль було безпідставно (оскільки правил дорожнього руху не порушував) зупинено поліцейськими, на службовому автомобілі марки Skoda Rapid, державних номерних знаків не пам`ятає, пам`ятає лише, що вони були на синьому фоні. Вказаних поліцейських було двоє і як пізніше йому стало відомо це були поліцейські ВРПП Криворізького РУП ГУНП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Після зупинки, до автомобіля ОСОБА_6 підійшов поліцейський ОСОБА_8 та запропонував йому сісти до салону їх службового автомобіля. На запитання ОСОБА_6 щодо причини зупинки останній нічого зрозумілого не відповів. ОСОБА_6 також вказав, що про таку підставу зупинки, як керування транспортним засобом з не пристебнутими пасками безпеки, останній нічого не повідомляв.
Коли ОСОБА_6 підійшов до вищевказаного службового автомобіля, то у салоні вже перебував поліцейський ОСОБА_7 .
Надалі, під час розмови, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали звинувачувати ОСОБА_6 у тому, що він нібито перебуває у стані алкогольного сп`яніння та погрожувати складанням у відношенні нього адміністративних матеріалів а також притягненням до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. ОСОБА_6 з цим не погоджувався та пояснював специфічний запах у салоні автомобіля обробкою рук антисептиком, і свій стан перевтомою. На пропозиції ОСОБА_6 пройти обстеження на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «ДРАГЕР», вказані поліцейські відмовляли, та казали що поїдемо до лікарні, а потім, вони отримавши відповідний висновок скерують матеріали до суду і його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Штраф з їх слів буде від 17 000 до 34 000 грн. Крім цього, його також позбавлять права керувати транспортними особами на певний строк. А щоб усього цього не сталося, ОСОБА_6 повинен надати їм неправомірну вигоду.
Сприймаючи погрози вказаних поліцейських ВРПП Криворізького РУП ГУНП, як реальні ОСОБА_6 погодився на їх вимоги та віддав їм наявні у нього за той час грошові кошти у сумі 6 000 грн.
Під час службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_5 відмовився від надання пояснень, посилаючись на ст.63 Конституції України.
У свою чергу, опитаний під час службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 26.09.2021 р. він разом із старшим сержантом поліції ОСОБА_5 ніс службу на службовому автомобілі Skoda Rapid, н.з. НОМЕР_2 . Того ж дня, рухаючись між селами Глеюватка та Лозуватка Криворізького району, старший сержант поліції ОСОБА_1 помітив автомобіль ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_3 , який рухався назустріч, водій якого був не пристебнутий ременем безпеки. Даний автомобіль був зупинений, однак водій, ОСОБА_6 , заперечував факт скоєння правопорушення.
Оскільки ОСОБА_1 не мав доказів порушення ПДР у зв`язку з тим, що відеофіксація не велася, тому він обмежився усним зауваженням. Після цього, до них підійшов ОСОБА_5 та запросив водія пройти до службового автомобіля для перевірки документів за допомогою планшетного пристрою. ОСОБА_6 погодився і сів в автомобіль.
Як вказує ОСОБА_1 , того дня він увійшов до ІПНП під своїм паролем, однак ОСОБА_6 не перевіряв. Базою користувався ОСОБА_5 .
Також ОСОБА_1 пояснив, що нагрудні відеореєстратори завжди знаходяться в службовому автомобілі і їх ніхто не здає та не отримує щоденно.
Відповідно до своїх посадових інструкцій старший сержант поліції ОСОБА_1 зобов`язаний дотримуватися службової дисципліни, антикорупційного законодавства, вивчати нормативно-правову базу з питань правоохоронної діяльності, неухильно дотримуватися її положень при здійсненні службових повноважень.
Відповідно до п.3 ст.1 Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.
Згідно з п.2 ч.1 Дисциплінарного статуту метою правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
При накладенні на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення відповідачем було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку позивача та ставлення до виконання службових обов`язків.
ОСОБА_1 склавши Присягу, добровільно взяв на себе вищевказані зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде витягнуто до суворої дисциплінарної відповідальності, аж до звільнення зі служби в поліції.
Поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам правоохоронця. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет правоохоронного органу.
Щодо посилання ОСОБА_1 на відсутність результатів досудового розслідування, як на доказ відсутності в його діях дисциплінарного проступку, суд вважає його безпідставним.
Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах.
Наявність чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення не спростовують факту вчинення останнім дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення з поліції останнього.
Крім того, наявність або відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення, тобто відсутність або наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, не є підставою для звільнення останнього від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з наявністю фактів порушення службової дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої було притягнуто останнього.
У ході службового розслідування комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; з гідно з ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту поліцейські, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом.
Суд вважає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах.
Набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
Позивач звільнений зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Так, поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства та Присяги.
Таким чином, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати дій, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших стосунків, які носять корисливий або протиправний характер.
Відповідно до вимог ст.ст.3, 8, 13 Дисциплінарного статуту визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом начальника відповідача.
Суд звертає увагу сторін, що за наслідками розгляду цієї адміністративної справи він не надає оцінку всім доказам наявним в ній, а лише тільки тим доказам, які стосуються безпосередньої стосуються позивача та ОСОБА_5 .
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають повністю з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення суду складений 30 червня 2022 року.

Суддя К.С. Кучма