Справа № 280/66/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 липня 2022 року Справа № 280/66/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 158-Б, код ЄДРПОУ № 20490012)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснення розрахунку та виплати, ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19, та виплачена 10 червня 2021 року, за період з 01 січня 2018 року по 31 травня 2021 року, на суму пенсії 49954,75 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату, ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19, та виплачена 10 червня 2021 року, за період з 01 січня 2018 року по 31 травня 2021 року, на суму пенсії 49954,75 грн.

Ухвалою судді від 10 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №280/2790/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року однією сумою, з урахуванням виплачених сум. На виконання даного рішення управлінням було проведено перерахунок пенсії Позивача, в результаті якого нараховано 49954,75 грн. за період з 01 січня 2018 року по 27 серпня 2019 року. Виплату вказаної суми заборгованості на користь Позивача управлінням здійснено 10 червня 2021 року. Зазначає, що починаючи з 01 січня 2018 року не в повному обсязі отримував свою пенсію, що встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19, яке набрало законної сили. А тому вважає, що має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати. Вказує, що 02 серпня 2021 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про здійснення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19 за період з 01 січня 2018 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 10 червня 2021 року. Листом Відповідача від 13 вересня 2021 року Позивачу відмовлено в здійсненні розрахунку та виплати такої компенсації. З такими діями Відповідача позивач не погоджується. Звертає увагу, що посилання відповідача, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення не є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-111, а має разовий характер, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-111. Також зазначає, що оскільки виплата пенсії була здійснена 10 червня 2021 року, то відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю пенсійних виплат по травень 2021 року, саме цей місяць є останнім періодом за який враховується індекс споживчих цін для обрахунку розміру компенсації втрати частини грошових доходів. Щодо визначення початкового періоду, за який повинно бути враховано індекс споживчих цін, для обрахунку розміру компенсації втрати частини грошових доходів, то позивач зазначає, що зі змісту судового рішення по справі № 280/2790/19 слідує, що недонараховані суми пенсії мали бути нараховані та виплачені позивачу ще починаючи з 01 січня 2018 року, однак з вини органу, що призначає пенсії виплачені не були. Таким чином, вважає, що нарахування та виплата компенсації втрат частини доходу у зв`язку із порушенням виплати пенсії Позивачу має бути здійснено за період з 01 січня 2018 року по 31 травня 2021 року. У зв`язку із викладеним, позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного управління Пенсійного Фонду України Запорізькій області у відзиві (вх.№10158 від 10 лютого 2022 року) проти задоволення позовних вимог заперечив, в якому зазначено, що виплата нарахованої суми боргу на виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №280/2790/19 була здійснена позивачу, в порядку черговості відповідно до Порядку № 649. Таким чином, на думку відповідача, Управління діяло виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Порядком № 649. Враховуючи факт того, що Управління здійснювало свої повноваження виключно відповідно до Порядку № 649, тому вважає, що вина Управління в тому, що виплата нарахованої суми боргу відбулась 10 червня 2021 року - відсутня. Також на думку відповідача, суми перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер не підпадає під визначення доходів передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Представник Головного управління Пенсійного Фонду України Запорізькій області просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №280/2790/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ОСОБА_1 з 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року з врахуванням проведених раніше виплат.

Позивач звернувся із заявою від 30 серпня 2019 року, в якій просив відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01 січня 2018 року однією сумою, з урахуванням виплачених сум на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19, яке набрало законної сили. Також просив надати аргументовану відповідь та документи: відповідний розрахунок суми заборгованості, починаючи з 01 січня 2018 року, із зазначенням часу та дати її виплати; детальний розрахунок пенсії позивача, з урахуванням проведеного перерахунку на виконання рішення суду, починаючи на 01 січня 2018 року (із зазначенням усіх видів надбавок до основного розміру пенсії за вислугу років, а також із зазначенням усіх видів грошового забезпечення, які були враховані при розрахунку пенсії).

Листом від 16 вересня 2019 року №2066/Б-9 відповідач надав відповідь, у якій зазначено, що на виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року Головним управлінням з 01 січня 2018 року проведено перерахунок пенсії позивача у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням % 100% суми підвищення пенсії. Доплата за період з 28 серпня 2019 року до 30 вересня 2019 року в сумі 2417,51 грн. буде зарахована на особовий рахунок позивача ПАТ Ощадбанк. З 01 жовтня 2019 року розмір пенсійної виплати позивача складатиме 7773,84 грн. У листі відповідач також посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року. Вказано, що у випадку позивача за рішенням суду сформувалась доплата за періоде 01 січня 2018 року по 27 серпня 2019 року в сумі 49954,75 грн. та виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенні законної сили, буде проведена в Порядку, зазначеному в Постанові 649. Також надано розрахунок на доплату пенсії.

02 серпня 2021 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про здійснення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19 за період з 01 січня 2018 року по день фактичної виплати пенсії, а також повідомити дату, коли позивачу була виплачена доплата на виконання рішення суду по справі №280/2790/19 (за період з 01 січня 2018 року по 27 серпня 2019 року) розмірі 49954,75 грн., та надати належним чином завірені копії документів на підтвердження зазначеної інформації.

Листом Відповідача від 13 вересня 2021 року №12886-11232/Б-02/8-0800/21 позивачу відмовлено в здійсненні розрахунку та виплати такої компенсації, та повідомлено, що доплата на виконання рішення суду по справі №280/2790/19 (за період з 01 січня 2018 року по 27 серпня 2019 року) розмірі 49954,75 грн. виплачена 10 червня 2021 року.

Позивач не погоджуючись із відмовою відповідача звернувся із позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до статті 1 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Стаття 2 Закону №2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

За правилами статті 3 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, положення зазначених статей Закону №2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Відповідно до статті 4 Закону №2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з пунктом 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії); 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 березня 2021 року по справі №520/34/17.

Відтак, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Згідно пунктом 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) також визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виходячи з вищенаведеного, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ, статтею 46 Закону №1058-IVта Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 травня 2019 року по справі №759/9631/17, від 04 березня 2020 року по справі №219/11809/19-а, Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2018 року по справі №522/5664/17, від 20 лютого 2018 року по справі №336/4675/17, від 05 жовтня 2018 року по справі №162/787/16-а.

Судом встановлено, що 10 червня 2021 року позивачу на виконання рішення суду по справі №280/2790/19 від 22 липня 2019 року здійснено виплату заборгованості з пенсії в сумі 49954,75 грн. за період з 01 січня 2018 року по 27 серпня 2019 року.

Тобто, належні позивачу у період з 01 січня 2018 року по 27 серпня 2019 року суми пенсії з урахуванням основного розміру пенсії позивача 90% грошового забезпечення та 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018, виплачені останньому лише в червні 2021 року.

Таким чином, несвоєчасна виплата пенсії відбулась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Отже, враховуючи той факт, що позивачу не було вчасно виплачено частину пенсії за період з 01 січня 2018 року по 27 серпня 2019 року, достатніми є підстави для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача провести розрахунок та виплату компенсації по день фактичної виплати пенсії.

Враховуючи матеріали справи, суд вважає, що позивач обґрунтовано має право на виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Посилання відповідача на те, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом №2050-III є безпідставними, оскільки вказані кошти у сумі 49954,75 грн. нараховані на відновлення прав позивача, порушених органом Пенсійного фонду при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі №522/2370/17 (провадження №К/9901/16850/18).

Також є неприйнятними доводи відповідача про відсутність вини відповідача щодо несвоєчасної виплати нарахованих на виконання рішення суду сум пенсії з огляду на те, що виплата вказаних сум пенсії здійснена відповідно до Постанови №649, оскільки позивач, починаючи з 01 січня 2018 року, отримував пенсію у зменшеному розмірі внаслідок протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду №280/2790/19 від 22 липня 2019 року, тобто несвоєчасна виплата сум пенсії у спірному випадку зумовлена протиправними діями відповідача, а не внаслідок застосування положень Постанови №649.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність фінансування для виплати компенсації втрати частини доходів, оскільки реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» питання щодо розподілу судового збору не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,9,77,132,139,143,243-246,263, КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 158-Б, код ЄДРПОУ № 20490012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснення розрахунку та виплати, ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19, та виплачена 10 червня 2021 року, за період з 01 січня 2018 року по 31 травня 2021 року, на суму пенсії 49954,75 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату, ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 280/2790/19, та виплачена 10 червня 2021 року, за період з 01 січня 2018 року по 31 травня 2021 року, на суму пенсії 49954,75 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 12 липня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов