Справа № 160/24457/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме: нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року протиправною, -
06.12.2021 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на дійшла позовна заява ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме: нездійснення захисту Конституційного та Законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме: нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року протиправною, - залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме: нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року протиправною, - повернуто позивачеві.
Роз`яснено позивачу, що, відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами
Позов мотивований тим, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини вчинив протиправну бездіяльність, яка полягає в не здійсненні захисту Конституційного та Законного права на інформацію.
05.01.2021 року позивач звернувся із трьома запитами до Сокільницької сільської Ради та запитав інформацію щодо стану довкілля, а саме: щодо створення та діяльності комісії з питань поводження з безхазяйними відходами, інформацію щодо складу, властивостей та небезпеки відходів які розміщені в напрямку дачних будинків і утворюють незаконні сміттєзвалища.
Відповіді на запит було надано 18.01.2021 року за №97 та 26.01.2021 року за №155, у відповідях відсутня запитувана інформація, отже право на інформацію було обмежене. Позивач зазначає, що Сокільницька сільська рада робила це умисно щоб перешкодити процесу оскарження порушень сільською радою вимог Природоохоронного законодавства.
Щодо звернення до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, позивач зазначає, що 07.02.2021 року останній звернувся до відповідача із заявою, в тексті якої повідомив про порушення права останнього на інформацію Сокільницькою сільською радою просив витребувати інформацію та зафіксувати вчинене правопорушення.
16.05.2021 року позивач подав заяву, в тексті якої повідомив, що прибути на розгляд немає можливості, але просив врахувати той факт, що право на інформацію не є поновленим, адже ненадання інформації вчасно вже створило перешкоди в процесі оскарження, адже запитувану інформацію позивач не зміг долучити до скарг. Просив зафіксувати правопорушення.
Позивач також зазначає, що Сокільницька сілька рада надала інформацію на запит від 05.01.2021 року, лише 30.04.2021 року (з необгрунтованим пропуском 4 місяців) і та інформація містить в собі результати усунених недоліків а саме: міститься інформація щодо створення комісії 28.04.2021 року і її діяльності, тобто на момент подання запиту 05.01.2021 року відповідач не вживав заходи передбачені ст. 12 Закону України «Про відходи» комісія не засідала і навіть не була створена. Тобто, сільська рада умисно обмежувала право на інформацію.
Позивач також зазначає, що запитувач інформації має право не лише на отримання відповіді на свій запит, а й на своєчасність отримання запитуваної інформації.
Внаслідок відмови відповідача від фіксації правопорушення, позивач не отримав ефективного захисту своїх прав і тому був змушений проводити такий захист самостійно - судова справа №160/5084/21 (визнано протиправну бездіяльність Сокільницької сільської ради).
На підставі означеного вище, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме: нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року.
При цьому, електронну копію ухвали без копії позовної заяви з додатками відповідачем отримано 13.06.2022 р. та зареєстровано за вх.№4615/1/22.
Відповідно до ч.5 ст.162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відтак, суд зазначає, що останній вправі самостійно визначати строк подання відзиву на позовну заяву, оскільки 05.07.2022 р. відповідачем було направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про продовження встановленого судом строку подання відзиву на позовну заяву, дотримуючись при цьому принципу процесуальної економії в адміністративному судочинстві та з урахуванням вимог ч.5 ст.243 КАС України, в тексті рішення суду.
Відзив на позовну заяву від 05.07.2022 р. обгрунтований наступним.
До відповідача надійшла заява позивача від 07.02.2021 р., яка зареєстрована в Секретаріаті Уповноваженого за вхідним № М-2361.3/21/30 від 10.02.2021 р. щодо неналежного розгляду Сокільницькою сільською радою запитів позивача від 05.01.2021 р.
У зазначеній заяві позивач просив відповідача:
1) провести своєчасну, об`єктивну та всебічну перевірку звернення;
2) відкрити провадження щодо порушень законних та конституційних прав на інформацію та повідомити про його відкриття;
3) надати можливість особисто викласти аргументи по суті звернення особі, яка буде проводити перевірку цього звернення;
4) надати можливість бути присутнім при розгляді цього звернення з метою захисту законних прав та інтересів;
5) виклик (запрошення) для викладення аргументів/розгляду звернення надіслати завчасно на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
6) зафіксувати в установленому порядку адміністративне правопорушення, вчинене Сокільницькою сільською радою, а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію/надання неповної та неточної інформації;
7) витребувати у Сокільницької сільської ради запитувану інформацію або зобов`язати надати відповідь на запити від 05.01.2021;
8) вжити заходів для поновлення законних прав;
9) повідомити про прийняті рішення та обгрунтувати такі рішення:
10) відповідь надати електронною поштою ІНФОРМАЦІЯ_1
Заяву позивача від 07.02.2021 р. відповідно до вимог статей 15 та 20 Закону України «Про звернення громадян» відповідачем розглянуто та листом від 24.02.2021 р. № 5148.4/М-2361.3/21/30.1 надано відповідь, в якій зазначено, що «з метою реалізації Ваших прав, а саме: особисто викласти аргументи та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги та інших прав, визначених статтею 18 Закону України «Про звернення громадян», запрошуємо Вас до Секретаріату Уповноваженого 04.03.2021 на 10:00.
Крім того, листом відповідача від 02.03.2021 № 5813.4/М-2361.3/21/30.1 позивача повідомлено про те, що з метою повного та всебічного з`ясування наведених у заяві від 07.02.2021 обставин, на підставі статті 101 Конституції України, статей 17, 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», статті 17 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до Сокільницької сільської ради направлено відповідний лист, про результати розгляду якого Позивача буде повідомлено додатково.
За результатом вжитих Секретаріатом Уповноваженого заходів реагування Сокільницькою сільською радою повторно розглянуто запити Позивача від 05.01.2021, та листом від 30.04.2021 № 952 надано повну інформацію на кожен з трьох запитів від 05.01.2021.
Крім того, позивача зазначеним листом повідомлено, що парламентський контроль за дотриманням права на доступ до публічної інформації має на меті відновлення порушеного права особи та забезпечення належної практики реалізації вказаного права в державі загалом. З метою недопущення порушення права на інформацію у майбутньому Сокільницькому сільському голові надано відповідні роз`яснення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Отже, відповідно до вимог частини п`ятої статті 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений здійснив парламентський контроль за дотриманням права Позивача на доступ до публічної інформації.
При цьому з метою реалізації прав позивача, визначених статтею 18 Закону України «Про звернення громадян», у тому числі бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, Позивача було запрошено до Секретаріату Уповноваженого 14.05.2021 на 10:00.
Однак позивач у визначений день та час до Секретаріату Уповноваженого не з`явився, але надіслав заяву від 16.05.2021 (додаток 6 до позовної заяви), в якій зазначив, що «забув точну дату прибуття, тому прибути не зміг».
Також у заяві від 16.05.2021 р. позивач зазначив, що його право не поновлено, та просив провести об`єктивну та всебічну перевірку цього звернення, продовжити провадження та зафіксувати правопорушення.
Ініціювання процедури притягнення до адміністративної відповідальності (складання протоколу про адміністративне правопорушення) не має наслідком поновлення права людини на інформацію.
Під час опрацювання заяви позивача від 07.02.2021 р. відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», здійснюючи всі необхідні заходи для поновлення права Позивача на отримання повної інформації від Сокільницької сільської ради.
У свою чергу відповідач надав позивачу обґрунтовану відповідь на всі питання, зазначені в заяві від 07.02.2021 р., що свідчить, як зазначає останній, про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі означеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити.
На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.
Дослідивши в сукупності письмові докази, суд встановив наступне.
05.01.2021 року позивач звернувся із трьома запитами до Сокільницької сільської Ради щодо надання інформації про стан довкілля, а саме: щодо створення та діяльності комісії з питань поводження з безхазяйними відходами, інформацію щодо складу, властивостей та небезпеки відходів які розміщені в напрямку дачних будинків і утворюють незаконні сміттєзвалища.
Відповідь на запит було надано 18.01.2021 р. за №97 та 26.01.2021 р. за №155, у відповідях відсутня запитувана інформація.
07.02.2021 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в тексті якої повідомив про порушення права останнього на інформацію Сокільницькою сільською радою просив витребувати інформацію та зафіксувати вчинене правопорушення.
16.05.2021 року позивач подав заяву, в тексті якої повідомив, що прибути на розгляд немає можливості, але просив врахувати той факт, що право на інформацію не є поновленим, адже ненадання інформації вчасно вже створило перешкоди в процесі оскарження, адже запитувану інформацію позивач не зміг долучити до скарг. Просив зафіксувати правопорушення.
Судом встанвлено, що Сокільницька сілька рада надала інформацію на запит від 05.01.2021 року, лише 30.04.2021 року (з пропуском строку 4 місяці) і та інформація містить в собі результати усунених недоліків а саме: міститься інформація щодо створення комісії 28.04.2021 року і її діяльності, тобто на момент подання запиту 05.01.2021 р. відповідач не вживав заходи передбачені ст. 12 Закону України «Про відходи» комісія не засідала і навіть не була створена. Тобто, сільська рада умисно обмежувала право на інформацію.
Судом встновлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністратвного суду від 30.06.2021 р. у справі №160/5084/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області щодо надання інформації на запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 05.01.2021 року з порушенням строку, визначеного ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Третього апеляційцного адміністративного суду від 13.12.2021 р. у справі №160/5084/21 закінчити дії по підготовці справи до апеляційного розгляду.
Призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.
За допомогою реплікації КП «ДСС», судом встановлено, що станом на дату винесення рішення у даній справі, будь-якого рішення Третім апеляційним адміністративним судом у справі №160/5084/21 не приймалось.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до статті 101 Конституції України, парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Уповноважений здійснює парламентський контроль за дотриманням права на доступ до публічної інформації.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує за зверненнями громадян України.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про звернення громадян», відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» при розгляді звернення Уповноважений:
1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;
2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;
3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;
4) відмовляє в розгляді звернення.
Уповноважений не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації», та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає цей Закон.
Статтею 12 Закону № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
У пункті 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
За змістом частини першої статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Положеннями статті 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до КАС України.
Отже, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та доказів, які містяться в матеріалах позовної заяви, суд зазначає наступне.
Сокільницька сілька рада надала позивачу інформацію на запит останнього від 05.01.2021 року лише 30.04.2021 року (з пропуском 4 місяців), про що сам зазначає позивач. Означена інформація містить в собі результати усунених недоліків а саме: міститься інформація щодо створення комісії 28.04.2021 р. і її діяльності.
При цьому, суд зазнначає, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі 800/369/17 (провадження № 11-1471заі18), в тексті якої зазначено, що положеннями статті 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до КАС України.
Отже, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача.
При цьому суд звертає увагу, що бездіяльність - невиконання дій або неприйняття рішення, що вимагається від суб`єкта владних повноважень відповідно до законодавства.
Дія - здійснення суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про допущення відповідачем протиправних дій щодо нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлення в заяв від 07.02.2021 р.
При цьому, суд зазначає, що за результатом вжитих Секретаріатом Уповноваженого заходів реагування Сокільницькою сільською радою повторно розглянуто запити позивача від 05.01.2021, та листом від 30.04.2021 № 952 надано повну інформацію на кожен з трьох запитів від 05.01.2021 р. Однак, останнє не спорстовує того факту, що запитувана інформація має бути надана вчасно, у відповідності до положеннями статті 23 Закону № 2939-VI, якою визначено, що запитувач має право оскаржити несвоєчасне надання інформації.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При цьому, суд зазначає, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:
«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»
«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»
Водночас, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2021 р. у справі №11-164сап21, в тексті якої зазначено, що не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в наступній редакції:
- визнати дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року протиправними;
- в іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Вирішуючи питання про сплату судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 262, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме: нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року протиправною, - задовольнити частково.
Визнати дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо нездійснення захисту Конституційного та законного права на інформацію, про порушення якого було повідомлено в заяві від 07.02.2021 року протиправними.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова