Справа № 380/711/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/711/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області за № 1 від 09.12.2021 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції у сумі 17000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що не погоджується із застосуванням штрафних санкцій, оскільки перевірка проведена за відсутності підстав для її проведення визначених нормами Податкового кодексу України. При проведенні перевірки посадовими особами контролюючого органу не пред`явлено документів, вказаних у п. 81.1 ст. 81 ПК України (направлення на перевірку та наказ про проведення перевірки). Підстава для проведення перевірки не була доведена до відома позивача, в акті про проведення перевірки міститься лише посилання на відповідний наказ контролюючого органу, з яким позивача не ознайомлено та копію якого не вручено.

Позивач також зазначає, що в оскаржуваному рішенні не конкретизовано порушення, яке ним вчинено, а лише здійснено посилання на нормативно-правові акти. Не підтверджено належними доказами факти порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Наголошує також на тому, що номер акту перевірки, який вручено позивачу не співпадає з номером акту перевірки, на підставі якого прийняте спірне рішення.

З наведених підстав просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення.

Відповідач позов не визнав, на обґрунтування заперечень проти позову у поданому відзиві зазначив, що податкове повідомлення-рішення ґрунтується на встановлених у ході фактичної перевірки обставинах зберігання суб`єктом господарювання алкогольних напоїв (пиво) без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі такими товарами (пивом) та довідки про внесення місця зберігання до ЄДР. Вважає, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення № 1 від 09.12.2021 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції у сумі 17000,00 грн, діяв в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити, що ухвалою судді від 17.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заяви по суті спору, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 15.05.2007 (номер запису: 0001267), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.14).

Як свідчать обставини справи, 19.11.2021 працівниками Головного управління ДПС у Львівській області відповідно до наказу від 12.11.2021 №3855-ПП та направлень на перевірку від 12.11.2021 №12397 та №12398 проведена фактична перевірка магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

За результатом перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального № 22219/13-09-01- від 19.11.2021.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , проводиться зберігання алкогольних напоїв (пиво) згідно Додатку № 1, по ціні реалізації, згідно Додатку № 1, на загальну суму 1893 грн 50 коп., чим порушено вимоги ч.56 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, а саме зберігання алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі такими товарами (пивом), та довідки про внесення місця зберігання до ЄДР.

Розглянувши матеріали перевірки, оформлені актом № 22219/13-09-01- від 19.11.2021, Головним управлінням ДПС у м. Львові прийняте податкове повідомлення-рішення № 1 від 09.12.2021, яким за встановлене порушення ч.56 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 17 000,00 грн.

Не погоджуючись із прийняттям вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпунктів 20.1.10 та 20.1.11 п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 12.11.2021 видано наказ №3855-ПП «Про проведення фактичних перевірок» відповідно до п. 1 якого вирішено провести фактичні перевірки з 12.11.2021 по 19.11.2021 суб`єктів господарювання згідно з додатком, щодо дотримання вимог Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах та пального» (із змінами та доповненнями), Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) та інших законодавчих актів, що регулюють виробництво, зберігання та обіг алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Підставою для проведення перевірки вказано ст.ст. 20, 61, 62, пп.75.1.3 п.75.1 ст. 75 та п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), ст. 16 Закону України Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 4 Додатку до наказу ГУ ДПС у Львівській області від 12.11.2021 № 3855-ПП зазначено суб`єкт господарювання за адресою Хирівська ТГ, с. Скелівка.

Зважаючи на зміст наказу щодо підстав для проведення фактичної перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 19-1.1.14. п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Системний аналіз п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку достатньо факту покладення на відповідача по справі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, для проведення перевірки з підстав визначених п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

При цьому, як передбачено вказаною нормою, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Вказані обставини повністю спростовують доводи позивача щодо того, що перевірка проведена за відсутності підстав для її проведення визначених нормами Податкового кодексу України.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі наказу від 12.11.2021 №3855-ПП відповідачем виписано направлення на перевірку від від 12.11.2021 №12397 та №12398 на посадових осіб відповідача ОСОБА_2 (головний державний інспектор відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Львівській області) та ОСОБА_3 (головний державний інспектор відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Львівській області).

У цих направленнях відображено інформацію, що 19.11.2021 о 12:35 год посадовими особами відповідача ОСОБА_4 (від ФОП ОСОБА_1 ) пред`явлено службове посвідчення та направлення від 12.11.2021 № 12397 та № 12398 на проведення перевірки, що підтверджено підписом останньої та 19.11.2021 о 12:35 год вручено копію наказу від 12.11.2021 № 3855-ПП про проведення фактичної перевірки, що також підтверджено підписом ОСОБА_4 .

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_4 є продавцем магазину ФОП ОСОБА_1 , що сторонами не заперечується.

Наведені вище обставини свідчать про безпідставність доводів позивача щодо того, що при проведенні перевірки посадовими особами контролюючого органу не пред`явлено документів, вказаних у п. 81.1 ст. 81 ПК України (направлення на перевірку та наказ про проведення перевірки).

Як встановлено судом вище, під час здійснення фактичної перевірки посадовими особами відповідача у магазині за адресою АДРЕСА_1 , в приміщенні цього магазину знаходилася продавець ФОП ОСОБА_1 .

В матеріалах перевірки міститься довідка (пояснення) від 19.11.2021, відповідно до якого ОСОБА_4 зазначає, що є продавцем ФОП ОСОБА_1 і продала пляшку пива Балтика №7 по ціні 23.50 грн.

За результатом фактичної перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального № 22219/13-09-01- від 19.11.2021.

Відповідно до цього акту встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , проводиться зберігання алкогольних напоїв (пиво) згідно Додатку № 1, по ціні реалізації, згідно Додатку № 1, на загальну суму 1893 грн 50 коп., чим порушено вимоги ч.56 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, а саме зберігання алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі такими товарами (пивом), та довідки про внесення місця зберігання до ЄДР.

Додаток № 1 до акту перевірки, в якому відображено перелік алкогольних напоїв (пива), що знаходиться на зберігання у ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , підписаний продавцем ОСОБА_4 без зауважень.

Також продавцем ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 в акті зазначено, що зауважень до акта перевірки у неї немає. З актом ознайомлена, один примірник акта отримала ОСОБА_4 , що засвідчила своїм підписом.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до ч. 56 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Як станом на час проведення фактичної перевірки так і станом на час розгляду справи судом, позивачем не надано доказів виконання вимог ч. 56 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Як передбачено ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

На час проведення фактичної перевірки у позивача була відсутня ліцензія на зберігання алкогольних напоїв на право роздрібної торгівлі такими товарами (пивом), та відсутня довідка про внесення місця зберігання до ЄДР.

Наведені обставини спростовують твердження позивача про те, що не підтверджено належними доказами факти порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Щодо покликання позивача на той факт, що номер акту перевірки, який вручено позивачу, не співпадає з номером акту перевірки, на підставі якого прийняте спірне рішення, то суд зазначає, що допущення помилки в номері акту перевірки не є підставою для висновку про протиправність та скасування спірного рішення, прийнятого на підставі цього акту.

Відтак, на підставі акту фактичної перевірки № 22219/13-09-01- від 19.11.2021, Головним управлінням ДПС у м. Львові прийняте податкове повідомлення-рішення № 1 від 09.12.2021, яким за встановлене порушення ч.56 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 17 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 1 від 09.12.2021 відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстав для визнання його протиправним та скасування не вбачається.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Під час судового розгляду справи судом не встановлено ознак протиправності рішення відповідача в контексті спірних правовідносин. Натомість, доводи позивача, зазначені у позовній заяві є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ).

Суддя Сидор Н.Т.