Справа № 280/1955/22
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року Справа № 280/1955/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізький області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.12.2021 р. № 0-0827;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.12.2021 р. № 0-0827;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.12.2021 р. № 0-0827.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приймаючи податкові повідомлення-рішення відповідач не урахував рішення від 28.01.2015 № 28, яке прийнято на виконання приписів Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (далі - ПК України) та яким міською радою м. Запоріжжя затверджене «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 30.06.2015 № 5, від 26.02.2016 № 30, від 25.08.2016 № 50, від 21.12.2016 № 49, від 26.04.2017 № 51, від 27.05.2020 № 49). Згідно з пп. 2.5.2 п. 2.5. частини 2 вказаного Положення в редакції змін від 26.02.2016 № 30 для квартири/квартир, які перебувають у власності у фізичних осіб і загальна площа яких не перевищує 120 кв.м. на території м.Запоріжжя встановлена нульова ставка податку. Вважає, що податкові повідомлення-рішення незаконними, безпідставними та підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.02.2022 позовну заяву залишено без руху, та встановлено позивачу строк протягом 5 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Позивачем 22.02.2022 до суду подано клопотання про зменшення розміру судового збору. В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що судовий збір у розмірі 992,40 грн. є значним, оскільки розмір пенсії яку отримує позивач складає 2200,00 грн. Крім того, у зв`язку з невеликим розміром пенсії у 2021 році позивач отримувала соціальну допомогу, як малозабезпечена особа, соціальна допомога призначалась для сплати комунальних послуг. Зазначає, що сплата судового збору складає майже пів місячної пенсії позивачки.

Ухвалою суду від 10 травня 2022 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову до Запорізького окружного адміністративного суду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 13.06.2022 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, з наступного: площа об`єктів житлової нерухомості, які належать позивачу становить 144,19 м2 та відповідно до підпункту 266.4,1 пункту 266.4 статті 266 ПК України є об`єктом оподаткування. Розрахунок податку до ППР від 10.12.2021 року № 0-0827 на суму 689,42 грн. за 2020 рік, від 10.12.2021 року № 0-0827 на суму 1869,43 грн. за 2020 рік та від 10.12.2021 року № 0-0827 на суму 1417,45 грн. за 2020 рік. складає: (144.19 м2- 60 м2) * 47,23 грн. =3976,30 грн. (по 3-х вищевказаних ППР), де: 144,19 м2 - загальна площа об`єктів оподаткування, 60 м2 - пільга у вигляді зменшення бази оподаткування, 47,23 грн, - ставка податку за 2020 рік. Рішення № 5 від 28.01.2015 Запорізької міської ради суперечить положенням ПК України. Податковим кодексом не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України. З позиції контролюючого органу, Запорізька міська рада Рішенням № 5 від 28.01.2015 про затвердження «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки)», мала право зменшити ставку податку відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу, але не збільшувати пільгову базу оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку. Сформовані податкові повідомлення-рішення є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають сплаті в повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

Позивач є власником нерухомого майна, розташованого за адресами:

- АДРЕСА_1 , загальна площа 51,40 м2;

- АДРЕСА_2 , загальна площа 25 м2;

- АДРЕСА_3 , загальна площа 67.79 м2.

Рішенням Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року № 5 (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 30.06.2015 №5, від 07.10.2015 №28, від 26.02.2016 №30, від 25.08.2016 №50, від 21.12.2016 №49, від 26.04.2017 №51 та від 27.05.2020 №49) затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», яке опубліковано шляхом розміщення на офіційному сайті міськради (далі - Положення).

Пунктом 2.4. Положення врегульовані питання застосування пільг зі сплати цього податку.

Так, відповідно до підпункту 2.4.1. п. 2.4 Положення база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

За правилами пп. 2.4.2 п. 2.4 Положення міська рада встановлює пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя з об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

В абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення (зокрема, з урахуванням змін внесених Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 5, від 26.02.2016 № 30, від 21.12.2016 № 49) зазначено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 10 грудня 2021 року:

- № 0-0827, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2020 рік у сумі 689,42 грн.;

- № 0-0827, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2020 рік у сумі 1869,43 грн.;

- № 0-0827, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2020 рік у сумі 1417,45 грн.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до ст. 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

За приписами п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

При цьому приписами п. 12.4 ст. 12 ПК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать, крім іншого:

12.4.1 встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;

12.4.2 визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу;

12.4.3. прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пункт 12.5 ст. 12 ПК України передбачає, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врегульовано статтею 266 ПК.

Згідно з пп. 266.1.1 п. 266.1 та 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 266.4 ст. 266 ПК України врегульовано питання встановлення та застосування пільг із сплати цього податку.

Так, відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп. 266.3.1 та пп. 263.3.2 п. 266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Позивач зазначає, що Положенням фактично встановлено пільгу у вигляді нульової ставки податку для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів, а також, що рішення Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року № 5, яким затверджено Положення про податок на майно, а також рішення ради від 30 червня 2015 року № 5, від 26 лютого 2016 року № 30, від 25 серпня 2016 року № 50, від 21 грудня 2016 року № 49, від 26 квітня 2017 року № 51 та від 27 травня 2020 року № 49, якими до нього вносились зміни, прийняті в межах повноважень та є обов`язковими до виконання на території міста Запоріжжя.

З цього приводу суд зазначає таке.

За приписами п. 5.2 ст. 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

З огляду на вказане, враховуючи положення пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України, суд зазначає, що фактично приписами податкового кодексу чітко визначені права міських рад для надання пільг зі сплати податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів оподаткування житлової нерухомості для фізичних осіб, виключно виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Водночас, приписи ПК України не передбачають наявності повноважень органів місцевого самоврядування стосовно зміни бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості шляхом запровадження пільг, що фактично відбулось у цьому випадку.

У спірних правовідносинах рішенням міської ради, фактично змінена визначена пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування, а не реалізовані повноваження щодо встановлення пільг певній категорії громадян з урахуванням їх майнового стану та рівня доходів.

Разом з тим, приписами ПК України, яким відповідно до п. 1.1 ст. 1 ПК України регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, не передбачено зменшення рішеннями органів місцевого самоврядування бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, визначених нормами пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, які перебувають у власності фізичних осіб.

Таким чином, пільги щодо податку для об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються за рішенням місцевої ради, залежно від майнового стану та рівня доходів. Водночас база оподаткування (загальної площі) об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, рішенням органів місцевого самоврядування змінюватись не може і визначається положеннями ПК України.

З огляду на викладене, в даному випадку застосуванню підлягає положення п. «а» пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, а не абз. 1 пп. 2.5.2 п. 2.5 Положення про податок на майно, прийнятого радою, оскільки зміст останнього суперечить приписам ПК України.

Отже, база оподаткування для позивача підлягає зменшенню на 60 кв. метрів, а не 120.

Загальна сума податкових зобов`язань, визначена відповідачем позивачеві оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями, складає 3976,30 грн. (689,42 грн. + 1869,43 грн. + 1417,45 грн.).

Загальна площа об`єктів нерухомого майна, належних позивачеві, щодо яких прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення, складає 144,19 кв. метрів.

При зменшенні згідно з підпунктом «а» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України на 60 кв. метрів база оподаткування складає 84,19 кв. метрів, що при множенні на ставку податку, передбачену для об`єктів житлової нерухомості (47,23 грн), становить 3976,30 грн., тобто суму, яка визначена спірними податковими повідомленнями-рішеннями, у зв`язку з чим останні є правомірними і скасуванню не підлягають.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Повне судове рішення складено 08.07.2022.

Суддя Б.В. Богатинський