Справа № 620/1625/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/1625/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника відповідача Поліської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо порушення строків виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.

2. Стягнути з Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 102 449,90 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з не проведенням остаточного розрахунку при звільненні, в силу приписів ст., ст. 116, 117 КЗпП України у Головного управління Національної поліції в Чернігівській області виник обов`язок виплатити грошову компенсацію у розмірі середнього заробітку, за час не проведення такого розрахунку.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представник відповідача, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

31 березня 2021 року позивач був звільнений з органів внутрішніх справ за ст. 77 п.7 ч.І ( за власним бажанням ) відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за Наказом № 81 о/с від 25.03.2021 з посади начальника сектору інформаційної підтримки Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Вислуга років в ОВС для виплати одноразової грошової допомоги становила 25 років, 01 місяць, 05 днів.

08.10.2021 позивачу було виплачено 92 169,00 грн. одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Не погодившись з не проведення остаточного розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.І ст.117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, за змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці » , установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку під час звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Правовий висновок про наявність підстав, передбачених ст. 117 КЗпП України, для виплати середнього заробітку за весь час затримки по день, фактичного розрахунку у разі не проведення з вини відповідача виплати одноразової грошової допомоги у день звільнення, висловлений Верховним Судом у постановах від 31.10.2019 №821/649/17, від 29.01.2020 №440/4332/18, від 13.02.2020 №809/698/16, від 06.03.2020 №1240/2162/18, від 27.04.2020 №812/639/18, від 22.05.2020 №320/1263/19, від 30.09.2020 №821/952/17.

Крім того за постановою Верховного суду від 05.03.2021 ( справа № 120/3276/19-а ) зазначено, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці окремих категорій, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, з метою забезпечення рівності прав та принципу недискримінації у трудових відносинах, колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 Кодексу законів про працю України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час звільнення з військової служби.

Зважаючи на наведене, судом встановлено, що позивач має право на грошову компенсацію за не проведення з ним остаточного розрахунку при звільненні.

На момент звільнення позивача, розмір необхідної до сплати суми одноразової грошової допомоги складав 92 169,00 грн.

Останнім днем служби позивача було 31.03.2021.

Днем виплати заборгованості по одноразовій грошовій допомозі було 08.10.2021.

Від так затримка остаточного розрахунку при звільненні складає 190 днів.

Розмір середньоденного грошового утримання позивача, на момент звільнення складав 539.21 грн.

Позивач просить стягнути на його користь 65214.00 грн. грошової компенсації за не проведення остаточного розрахунку при звільненні.

З розрахунком суми такої компенсації позивач помилився, у сторону її зменшення.

За таких підстав, з огляду на необхідність повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та стягнути на його користь 102449.90 грн. грошової компенсації за не проведення остаточного розрахунку при звільненні, з розрахунку 190 * 539.21 = 102449.90.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (просп.Перемоги, буд.74, м.Чернігів,14000) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо порушення строків виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 102 449,90 грн.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 11 липня 2022 року.

Суддя С.Л. Клопот