Справа № 200/162/22
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року Справа№200/162/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №09 від 20.12.2021 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву на призначення пенсії від 14.12.2021 р. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 на Гідрошахті «Красноармійська» за періоди роботи з 27.11.1987 року по 31.08.1990 року відповідно до записів трудової книжки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою від 14.12.2021 р. щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу із шкідливими і важкими умовами праці відповідно ч.2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте в призначенні пенсії було відмовлено.

Позивач наголошує, що відповідачем не взято до уваги відомості, визначені в трудовій книжці, чим порушено право позивача на отримання пенсійних виплат належного розміру та просить суд задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на безпідставність позиції ОСОБА_1 та зазначив, що спірні періоди не були взяті до уваги при призначенні пенсії в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, згідно змісту якої позовні вимоги підтримав.

Ухвалою суду від 11.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

14.12.2021 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , звернулася до відповідача із заявою на призначення пенсії у зв`язку із досягненням відповідного стажу та віку на роботах для жінок за списком професій №2 згідно вимог ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії, яка подана в електронному вигляді, було додано трудову книжку НОМЕР_2 , відповідно до якої 27.11.1987 року позивача було прийнято на посаду електрослюсаря чергового по ремонту обладнання четвертого розряду, направлена на дільницю ЄМО/Автоматика; 15.01.1988 року переведена електрослюсарем черговим по ремонту п`ятого розряду дільниці ЄМО; 31.08.1990 року звільнена за власним бажанням.

Відповідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1061 від 08.11.2021 року, ОСОБА_3 працювала повний робочій день на гідрошахті «Красноармійська». За період з 27.11.1987 року по 31.08.1990 року виконувала гірничі робот, за професією електрослюсар черговий та з ремонту обладнання, дільниці ЄМО. Що передбачено Списком 2 розділом 1, підрозділом 1, пункт а. Підстава: Постанова Ради Міністрів України СРСР № 1173 від 22.08.1956 року. Підстава для видачі: «Особові картки ф. П-2 звільнених працівників гідрошахти «Красноарійська» у 1990р. особовий рахунок № НОМЕР_3 ». У вказаній довідці зазначено, що архів гідрошахти «Красноармійська» переданий в ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» шахта «Новодонецька».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №09 від 20.12.2021 р. в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено, не зараховано до пільгового стажу за списком професій №2 період роботи на гідрошахті «Красноармійська» з 27.11.1987 року по 31.08.1990 року оскільки в довідці №1061 від 08.11.2021 р. про пільговий характер роботи Списком 2 визначено особу, яка видала довідку - ДП «Добропіллявугілля-видобуток». Проте ДП «Добропіллявугілля-видобуток» згідно даних історичної довідки є зберігачем архівних документів, а відомості щодо повноважень на видачу довідок відсутні.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку та за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як вже було вказано вище, позивач, згідно трудової книжки позивач працював: з 27.11.1987 року на посаді електрослюсаря чергового по ремонту обладнання четвертого розряду, з 15.01.1988 року електрослюсарем черговим по ремонту п`ятого розряду дільниці ЕМО; 31.08.1990 року - звільнений.

З самої назви та безпосередньо з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказані періоди, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день, зайнятість на підземних роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.

В трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посадах, що віднесені до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючих довідок про пільговий характер роботи.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував до пільгового стажу спірні періоди роботи позивача, посилаючись на зазначені ним обставини, та неправомірно відмовив в призначенні позивачу пенсії із зазначених ним підстав, чим порушив пенсійні права позивача.

Суб`єктом владних повноважень оскаржене рішення прийнято без належного аналізу всіх періодів, що зазначені в трудовій книжці позивача, без належного встановлення обставин, що мали значення для прийняття законного рішення, та з помилковим застосуванням норм матеріального права.

Вказане свідчить про те, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв незаконне і необґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене оскаржене рішення, яке і створює правові наслідки, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до загального страхового та пільгового стажу період роботи з 27.11.1987 року по 31.08.1990 року.

Відповідно суд вважає за належне визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №09 від 20.12.2021 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву на призначення пенсії від 14.12.2021 р. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 на Гідрошахті «Красноармійська» за періоди роботи з 27.11.1987 року по 31.08.1990 року відповідно до записів трудової книжки.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №09 від 20.12.2021 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву на призначення пенсії від 14.12.2021 р. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 на Гідрошахті «Красноармійська» за періоди роботи з 27.11.1987 року по 31.08.1990 року відповідно до записів трудової книжки.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 992 (дев*ятсот дев*яносто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка