Справа № 620/673/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/673/21
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними дій та встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки від 21.12.2020 №11/3575 про розмір грошового забезпечення, складеної Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 05.03.2019, з урахуванням видів грошового забезпечення: посадовий оклад (ПО) 6200,00 грн, оклад за військовим званням підполковник 1410,00 грн, надбавка за вислугу років (НВР) від (ПО+ОВЗ) 50% - 3 805,00 грн, надбавка за особливості проходження служби від (ПО+ОВЗ+НВР) 20% - 2283,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень від (ПО) 10% - 620,00 грн, надбавка за кваліфікацію клас майстер від (ПО) 7% - 434,00 грн, премія від (ПО) 40% - 2480,00 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки від 21.12.2020 №11/3575 про розмір грошового забезпечення, складеної Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 05.03.2019, з урахуванням видів грошового забезпечення: посадовий оклад (ПО) 6200,00 грн, оклад за військовим званням підполковник 1410,00 грн, надбавка за вислугу років (НВР) від (ПО+ОВЗ) 50% - 3 805,00 грн, надбавка за особливості проходження служби від (ПО+ОВЗ+НВР) 20% - 2283,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень від (ПО) 10% - 620,00 грн, надбавка за кваліфікацію клас майстер від (ПО) 7% - 434,00 грн, премія від (ПО) 40% - 2480,00 грн та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №620/673/21, позов було задоволено частково. Зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки від 21.12.2020 №11/3575 наданої для перерахунку уповноваженим органом Адміністрацією Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення починаючи з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум..

Позивачем подано до суду заяву про визнання протиправними дій та встановлення судового контролю. Вказана заява обґрунтована тим, що на даний момент рішення суду не виконано, а саме не проведено виплату нарахованої суми заборгованості за період з 01.04.2019 по 31.05.2021.

Вирішуючи вказану заяву, суд зважає на наступне.

В силу ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

На підставі аналізу ст.3, ст.8, ч.1 та ч.2 ст.55, ч.1 та ч.2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14 та ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що встановлення судового контролю залежить від обставин, зокрема, наявності суттєвих перешкод у реалізації виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів заяви, останні не містять доказів існування перешкод у реалізації виконання судового рішення. Крім того варто звернути увагу, що відповідно до ст.47 Бюджетного кодексу України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Казначейство України здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів розпису бюджету.

Розпорядники бюджетних коштів забезпечують управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.48 Кодексу розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Враховуючи ч.2 ст.19 Основного Закону, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та те, що відповідачем вчиняються дії для пошуку коштів на виплату заборгованості із виконання рішень судів, суд не вбачає в діях відповідача ознак протиправності вчинених на виконання рішення

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, відповідач регулярно звертається до головного розпорядника коштів з проханням збільшити асигнування з державного бюджету і виділити додаткові кошти для погашення заборгованості за рішеннями судів у 2021 році.

Таким чином відповідач проявляє достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення, що дає підстави для висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 294-297 КАС України.

Суддя Л.О. Житняк