Справа № 200/9713/19-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2022 року

м. Київ

справа №200/9713/19-а

адміністративне провадження № К/990/16094/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служба України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 200/9713/19-а за позовом Фермерського господарства «СІЛЬХОЗРОЗВИТОК» до Сєвєродонецького управління Головного управління ДФС у Луганській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

У серпні 2019 року Фермерське господарство «СІЛЬХОЗРОЗВИТОК» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 16 березня 2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 200251111 від 15 січня 2016 року; зобов`язання поновити реєстрацію платника податку на додану вартість № 200251111 від 15 січня 2016 року шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 16 березня 2017 року до Реєстру платників податку на додану вартість, та зобов`язання відновити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення реєстраційної суми з податку на додану вартість у сумі 70 001 800,00 грн станом на дату анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 21 січня 2020 року.

30 січня 2020 року видано виконавчий лист у справі № 200/9713/19-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року замінено у виконавчому листі № 200/9713/19-а про зобов`язання Державної фіскальної служби України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість за № 200251111 від 15 січня 2016 року Фермерському господарству «СІЛЬХОЗРОЗВИТОК» (), шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника на додану вартість від 16 березня 2017 року до Реєстру платників податку на додану вартість, боржника з Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) на його правонаступника - Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393).

Замінено у виконавчому листі № 200/9713/19-а про зобов`язання Державної фіскальної служби України відновити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення реєстраційної суми з податку на додану вартість у сумі 70 001 800,00 грн., станом на дату анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Фермерському господарству «СІЛЬХОЗРОЗВИТОК» (), боржника з Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) на його правонаступника - Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393).

26 жовтня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява Фермерського господарства «СІЛЬХОЗРОЗВИТОК» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 200/9713/19-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року, зазначену заяву задоволено. Зобов`язано Державну податкову службу України подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту набрання ухвалою законної сили звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 200/9713/19-а.

Не погодившись з ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктами 3, 4, 12, 13, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Наведений у частині другій статті 328 КАС України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Зі змісту поданої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що скаржник просить переглянути в касаційному порядку ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 200/9713/19-а.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 294 КАС України така ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного оскарження, проте згідно з частиною другою статті 328 цього Кодексу відсутня у переліку ухвал, що можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

З огляду на викладене, ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року, а також постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року, ухвалена за результатами її перегляду, не можуть бути предметом касаційного оскарження.

Також Суд звертає увагу на те, що у цій ситуації скаржнику було забезпечено належні процесуальні умови для реалізації основоположного права на апеляційний перегляд судового рішення, ухваленого в його справі, яке (таке право) гарантоване статтею 129 Конституції України. Водночас касаційне оскарження вказаного судового рішення положеннями КАС України не допускається.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], № 36760/06, п. 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (див. рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», п. 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», п. 37; рішення у справі «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), п. 32; рішення у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia), п. 29).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 294, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служба України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 200/9713/19-а за позовом Фермерського господарства «СІЛЬХОЗРОЗВИТОК» до Сєвєродонецького управління Головного управління ДФС у Луганській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко