Справа № 140/3944/22
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3944/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування пункту 1 Наказу ГУНП у Волинській області від 25.04.2022 № 1491/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією»» в частині звільнення зі служби в поліції, Наказу ГУНП у Волинській області від 25.04.2022 № 852 о/с «По особовому складу» про звільнення з 26.04.2022 зі служби в поліції капрала поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію», поновлення на займаній посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходила службу в поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області з 09.10.2020 по 25.04.2022. Пунктом 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №1491/в від 25.04.2022 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції, невиконання обов`язків поліцейської, а Наказом ГУНП у Волинській області №852 о/с від 25.04.2022 капрала поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

З цими наказами начальника ГУНП у Волинській області позивач не погоджується, та вважає їх протиправними. Свою незгоду мотивую тим, що жодного порушення службової дисципліни вона не вчинила. Не перебувала на службі в стані алкогольного сп`яніння, а вживала медичні препарати на спирту, рекомендовані лікарем, оскільки погано себе почувала. Вказує на те, що про призначення та проведення службового розслідування не була повідомлена. Їй не було надано право скористатися своїми правами, при проведенні службового розслідування, які передбачені Порядком та Дисциплінарним статутом Національної Поліції. Пояснення в ході службового розслідування в неї не відбирали. Висновком службового розслідування та оскаржувані накази не обґрунтовані, в чому проявилося саме порушення службової дисципліни та вимог законодавства і якими доказами це підтверджується, що вказує на упереджений характер з метою найшвидшого звільнення її зі служби в поліції.

Оскільки Наказ ГУНП у Волинській області №852 о/с від 25.04.2022 «По особовому складу» є похідним, від Наказу ГУНП у Волинській області №1491/в від 25.04.2022, а тому позивач вважає його також незаконним і таким, що підлягає скасуванню (а.с.1-6).

Ухвалою судді від 27 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) (а.с.19-20).

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУНП у Волинській області позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування цієї позиції вказує на те, що проведеним службовим розслідуванням встановлено порушення позивачем службової дисципліни, яка виразилась в перебуванні останньої в наряді по забезпеченню пропускного режиму адмінбудівлі відділу поліцейської діяльності в стані алкогольного сп`яніння 0,27 проміле, що підтверджується консультаційними висновками спеціаліста № 9 від 31.03.2022 та 11.04.2022. В рамках службового розслідування було відібрано письмові пояснення від ОСОБА_1 , яка заперечила факт вживання алкогольних напоїв та повідомила, що нібито вживала медичний препарат «Барбовал». Вказане не відповідає дійсності та не підтверджено жодним доказом, так як при проведенні аналізу сечі не виявлено барбітуратів, які повинні бути при вживанні лікарського препарату «Барбовал», натомість виявлено алкоголь. За результатами проведеного службового розслідування видано наказ ГУНП у Волинській області від 21.04.2022 №491/в про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, та на виконання частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту, видано наказ ГУНП у Волинській області від 25.04.2022 №152 о/с, відповідно до якого капрала поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) у вигляді звільнення зі служби з 26 квітня 2022 року.

Також зазначає, що начальникові ГУНП у Волинській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку. Вважає що оскаржувані накази є законними, ГУНП у Волинській області було дотримано вимоги законодавства щодо звільнення позивача, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача (а.с.23-28).

У відповіді на відзив від 26.06.2022 позивач вказує, що не згідна з доводами відповідача наведеними у відзиві, посилаючись на аналогічні обставини, які викладені в позовній заяві. Також зазначає, що перебування працівника на роботі у нетверезому стані або у випадку появи підозри щодо такого стану, відповідний факт слід належним чином зафіксувати, склавши відповідний акт, який мають підписати два свідки та вказати в акті лише ті факти, обставини, ознаки сп`яніння. В матеріалах службового розслідування такий акт відсутній. Освідування її проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015. Пояснення про факт вживання нею лікарських засобів, які виготовлені на основі спирту, були проігноровані.

Також зазначає, що не проходила консультацію спеціаліста 11.04.2022, а КНП «Іваничівська БПЛ» на таку консультацію до лікаря-консультанта її не направляла. Консультаційний висновок спеціаліста №9» від 31.03.2022року та «Консультаційний висновок спеціаліста №9» від 11.04.2022року, та фіксація на диск боді-камерою не можуть бути визнані як докази вчинення нею дисциплінарного правопорушення (а.с.78-86).

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Відповідно до положень статей 257, 262 КАС України, суд розглянув адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи та матеріали на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 2 та пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на службі в органах національної поліції з 09.10.2022 року (а.с.29).

Пунктом 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №1491/в від 25.04.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» за порушення службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції, невиконання обов`язків поліцейського встановлених пунктами 1, 2 частини 1 статті 18, пунктами 1, 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пунктами 1, 2, 3, 4, 6, 13, 14 частини З статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VШ, пункті 1, 2 розділу 2, пункт 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, посадових інструкцій, керівних вказівок Національної поліції України та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, порушенні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», та виразилося у перебуванні у нетверезому стані під час несення служби по забезпеченні публічної безпеки та порядку у відділі поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, що мало місце 31.03.2022 з вогнепальною зброєю та спецзасобами в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022, не сприянні та перешкоджанні проведенню службового розслідування, шляхом надання неправдивих пояснень, які є предметом службового розслідування, ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції. З даним Наказом позивач була ознайомлена під розписку 26.04.2022 (а.с.70-72).

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області №152 о/с від 25.04.2022 «По особовому складу» капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 26 квітня 2022 року (а.с.73).

Не погоджуючись з вищевказаними наказами позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила №1179).

Законом України №580-VIII визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону вищевказаного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону №580-VІІІ службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУНП у Волинській області від 09.10.2020 №307 о/с, ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання рядовий поліції та призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції, а з 21.05.2021 по 26.04.2022 проходила службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції.

Наказом ГУНП у Волинській області «Про призначення та проведення службового розслідування» від 08.04.2022 №220 створено дисциплінарну комісію з числа працівників ГУНП, яким наказано за фактом перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 провести службове розслідування (а.с.41-42).

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно із частиною першою статті 15 Дисциплінарного статуту НПУ проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Відповідно до Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

21.04.2022 дисципліна комісія ГУНП у Волинській області прийшла до висновку, що за порушення службової дисципліни, що виразилась у перебуванні у нетверезому стані під час несення служби по забезпеченні публічної безпеки та порядку у відділі поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, що мало місце 31.03.2022 з вогнепальною зброєю та спецзасобами в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022, не сприянні та перешкоджанні проведенню службового розслідування, шляхом надання неправдивих пояснень, які є предметом службового розслідування, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с.58-67).

На підставі вказаного висновку службового розслідування відповідачем 25.04.2020 прийнято наказ №1491/в про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, як встановлено судом, позивач була обізнана з проведенням службового розслідування (а.с.42) та надавала пояснення у ході його проведення (а.с.43-44).

Посилання позивача на те, що нею до проведення службового розслідування було подано власноручно написане по змісту пояснення (а.с.12), та 12.04.2022 нею майору ОСОБА_2 пояснення не надавались не беруться судом до уваги, оскільки не підтверджується будь-якими належними доказами. На думку суду аналогічні по змісту пояснення не змінюють обставин встановлених в ході проведення службового розслідування та не впливають на результати висновку дисциплінарної комісії.

Згідно пунктів 13, 14 Розділу V Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Крім того, відповідно до приписів статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Таким чином, знаючи про призначення та проведення службового розслідування позивач мала можливість скористатися будь-якими правами передбачених вищевказаною статтею, та подати, якщо вважала за потрібне додаткові усні чи письмові пояснення, а отже суд не вбачає допущення відповідачем порушення процедури Порядку проведення службових розслідувань, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що 31.03.2022 до Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшла інформація від начальника відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області Головенка С.Є. про те, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області Терещук К.М. яка перебувала в наряді по забезпеченню пропускного режиму адміністративної будівлі відділу поліцейської діяльності із вогнепальною зброєю, автоматичною зброєю та спецзасобами, можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з порожнини рота відчутний запах алкоголю.

31.03.2021 Начальником сектору кадрового забезпечення Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 було здійснено раптову перевірку дотримання законності та службової дисципліни працівниками відділу поліцейської діяльності. Того ж дня, ОСОБА_1 було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння у КП «Іваничівська БПЛ», на що остання погодилася.

За результатами консультаційного висновку спеціаліста від 31.03.2022 № 9 та за допомогою газоаналізатора «Drager-Alkotest» №6510, встановлено, що позивач перебувала в стані алкогольного сп`яніння - 0,27 проміле. Зі слів вживала краплі «Барбовал» о 7 та 10 годинах ранку 31.03.2022 по 15-20 крапель. Взято сечу 60,0. Висновок: після результату аналізу (а.с.38).

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що в ході проведення її освідування порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015, оскільки ні Законом України «Про національну поліцію», ні Дисциплінарним статутом Національної поліції України не передбачено порядку дій по фіксації та встановленню факту сп`яніння працівника поліції.

Відсутність направлення на освідування, не проведення повторного освідування з допомогою сертифікованого технічного засобу, на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки позивач добровільно погодилась пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в КП «Іваничівська БПЛ».

Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано здати аналіз сечі на вміст алкоголю та барбітуратів, на що остання також погодилась (а.с.75).

З консультаційного висновку спеціаліста КП «Іваничівська БПЛ» від 14.04.2022 №9 вбачається, що за результатами проведення аналізу у сечі позивача барбітуратів не виявлено, натомість виявлено 0,3 проміле. Висновок: алкогольне сп`яніння легкого ступеня (а.с.53).

До пояснення позивача про те, що 31.03.2022 вона погано себе почувала та продовжила самостійно лікування, яке і пов`язує з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, суд відноситься критично.

Так, заступаючи на службу в наряд по забезпеченню пропускного режиму адміністративної будівлі відділу поліції зі зброєю та проходячи інструктаж позивач повинна була повідомити відповідальну особу чи керівництво відділу про неможливість несення служби в добовому наряді в зв`язку з хворобою чи поганим самопочуттям. Однак, не зробила цього.

Крім того, з консультативного висновку №9 від 31.03.2022 (а.с.38) та відеозапису із боді-камери (доданого відповідачем до відзиву) (а.с.75) вбачається, що під час проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння 31.03.2022 року позивач повідомила, що в цей день о 7 та 10 годині ранку двічі вживала по 15-20 крапель ліків «Барбовал».

Отже, ніяких інших медичних препаратів в цей день ОСОБА_1 не приймала, а тому посилання позивача на те, що згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого №164, під час перебування її лікарняному в період з 28.03.2022 по 30.03.2022 для лікування їй були призначені ще такі ліки, як «Фламідез», «Вітамін Д2000», «Хлорофіліпт» 1% спиртова настоянка для полоскання горла, краплі «Барбовал», розчин «Ангілекс» для полоскання ротової порожнини, суд до уваги не приймає.

Як вже зазначалось судом, за результатами проведення аналізу сечі позивача барбітуратів не виявлено.

Зібрані в ході проведення службового розслідування матеріали та отримані факти вказують на те, що позивач перебувала на службі в стані алкогольного сп`яніння.

За результатами проведеного службового розслідування видано наказ ГУНП у Волинській області від 25.04.2022 №1491/в, відповідно до якого за порушення службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції, невиконання обов`язків поліцейського встановлених пунктами 1, 2 частини 1 статті 18, пунктами 1, 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пунктами 1, 2, 3, 4, 6, 13, 14 частини З статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УШ, пункті 1, 2 розділу 2, пункт 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, посадових інструкцій, керівних вказівок Національної поліції України та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, порушенні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», та виразилося у перебуванні у нетверезому стані під час несення служби по забезпеченні публічної безпеки та порядку у відділі поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, що мало місце 31.03.2022 з вогнепальною зброєю та спецзасобами в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022, не сприянні та перешкоджанні проведенню службового розслідування, шляхом надання неправдивих пояснень, які є предметом службового розслідування, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. З даним Наказом позивач ознайомилась, про що свідчить її особистий підпис.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до вимог пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правила етичної поведінки поліцейських) поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

За будь-яких обставин як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики (пункт 3 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських).

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною сьомою статті 19 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно із абзацами 1, 2 пункту першого Розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізовуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

На виконання вимог вищевказаної статті ГУНП у Волинській області видано Наказ від 25.04.2022 №152 о/с, відповідно до якого капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 26 квітня 2022 року. З даним Наказом позивач ознайомилась, про що свідчить її особистий підпис.

Суд звертає увагу на те, що Дисциплінарним статутом НПУ не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, начальникові ГУНП у Волинській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Аналогічна позиція про застосування норм права у схожих правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі № 807/754/17.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність прийняття оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення її з посади, при прийнятті оскаржуваних рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування пункту першого наказу ГУНП у Волинській області № 1491/в від 25.04.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією»» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

В зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправним та скасування Наказу ГУНП у Волинській області від 25.04.2022 № 852 о/с «По особовому складу» про звільнення з 26.04.2022 зі служби в поліції капрала поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» та поновлення позивача на займаній посаді.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач також наводить в тому числі і мотиви, щодо порушення порядку проведення освідування, форми акту огляду на стан сп`яніння, законність копіювання та видачі такої копії відеозапису з нагрудної камери і т.д.

Щодо забезпечення такого критерію як обґрунтованість рішення суду в контексті порушених у позовній заяві доводів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

З врахуванням викладеного, позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статями 243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ).

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський