Справа № 420/7307/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/7307/22
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року по справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

20 травня 2022 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_1 щодо завдання збитків державі, в особі Військової частини НОМЕР_1, під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по речовій службі на загальну суму 68 326 грн 03 коп (шістдесят вісім тисяч триста двадцять шість гривень 03 коп.);

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 68 326 грн 03 коп (шістдесят вісім тисяч триста двадцять шість гривень 03 коп.) по речовій службі, яка встановлена службовим розслідуванням, за результатом якого наказ видано командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.1016 року №2382.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року повернуто позовну заяву Військової частини НОМЕР_1.

Не погодившись з прийнятим рішенням Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що особовий склад та представники юридичної служби військової частини НОМЕР_1 постійно залучались для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях внаслідок чого, із об`єктивних причин, не було можливості належним чином організовувати позовну роботу в інтересах військової частини НОМЕР_1 в у строки, визначені КАС України. Також, однією із причин пропуску строку звернення до суду представник зазначає неналежне виконання попередніми начальниками юридичної служби військової частини НОМЕР_1 своїх функціональних обов`язків в частині організації та ведення претензійної і позовної роботи.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, позивач посилається на ті ж підстави, що наведені в заяві позивача від 24.05.2022 року, що була подана разом із позовною заявою та досліджувалась судом, за результатами чого у задоволені такою заяви відмовлено ухвалою суду від 30.05.2022 року. Крім того, позивачем не надано документу про сплату судового збору.

Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 ч.4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Судова колегія звертає увагу, що наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі унеможливлюють відкриття провадження в адміністративній справі, а суддя в будь-якому випадку, перед тим як відкрити провадження у справі, зобов`язаний перевірити відсутність таких підстав.

Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Матеріали справи свідчать, що поверненню позовної заяви передувало залишення її без руху для усунення визначеного переліку встановлених судом першої інстанції недоліків.

За таких умов, для вирішення справи необхідно з`ясувати чи заважали встановлені судом недоліки відкриттю провадження у справі, а також чи здійснено позивачем належні дії для їх усунення.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано документу про сплату судового збору та вмотивованого клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Щодо пропущеного позивачем строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно з ст.12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно зазначено, що особа притягується до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди. Тобто, вказаною нормою, передбачено строк, протягом якої особа може бути притягнута до відповідальності, однак строки звернення до суду щодо відшкодування такої шкоди, зазначеним Законом не встановлені, а встановлені КАС України, а саме ч.2 ст.122 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду більше ніж через п`ять років після прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.1016 року №2382 про результати службового розслідування.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Правові наслідки звернення до суду з пропуском строку визначені ч.1,2 ст.123 КАС України, відповідно до яких позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву, в якій позивач наголосив, що особовий склад та представники юридичної служби військової частини НОМЕР_1 постійно залучались для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях внаслідок чого, із об`єктивних причин, не було можливості належним чином організовувати позовну роботу в інтересах військової частини НОМЕР_1 в у строки, визначені КАС України.

Також, однією із причин пропуску строку звернення до суду представник зазначає неналежне виконання попередніми начальниками юридичної служби військової частини НОМЕР_1 своїх функціональних обов`язків в частині організації та ведення претензійної і позовної роботи.

Позивач зазначив, що інших підстав для поновлення строку та доказів поважності пропуску строку звернення до суду у нього немає.

Аналогічні підстави для поновлення строку звернення до суду військовою частиною зазначено і в апеляційній скарзі.

Судова колегія вважає обґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними підставами для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а подана позивачем заява про поновлення строків не містить зазначення інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Додатково судова колегія зазначає, що згідно відомостей ЄДРСР з 2018 року судами першої інстанції ухвалено 45 рішень, прийнятих за результатами розгляду позовних заяв Військової частини НОМЕР_1, що ставить під сумнів посилання позивача на неналежне виконання попередніми начальниками юридичної служби військової частини НОМЕР_1 своїх функціональних обов`язків в частині організації та ведення претензійної і позовної роботи.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Колегія суддів вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності поважних підстав для поновлення Військовій частині НОМЕР_1 строку звернення до суду з цим позовом, пропущеного більше ніж на п`ять років, що відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження сплати судового збору у сумі 2481,00 грн, доказів неможливості сплатити такий збір, вмотивованого клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору з відповідними доказами.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що Військовою частиною НОМЕР_1 не усунуто недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі від 30.05.2022 року про залишення позову без руху, вірними є висновки суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.

Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2022 року апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, судовий збір у розмірі 2 481 грн підлягає стягненню з Військової частини НОМЕР_1.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,312,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко