Справа № 520/27246/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 р. № 520/27246/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати Рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1362 від 12 березня 2021 року та Рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 072 від 13 липня 2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити певні дії, а саме: призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням чотирнадцятиденного перебування в зоні відчуження у 1987 році, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, пенсію зі зменшеним пенсійним віком (на пільгових умовах) відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

В обґрунтування позову зазначено, що Рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1362 від 12 березня 2021 року та Рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 072 від 13 липня 2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними та такими, що порушують права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та отримана відповідачем через електронний кабінет, що підтверджується матеріалами справи.

Від відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 05 березня 2021 року позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», долучивши до вказаної заяви документи, що підтверджують загальний трудовий стаж позивача та те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і працював у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1362 від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні такої пенсії через відсутність підстав для призначення пенсії за віком згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з посиланням на те, що дані довідки № 7/1083 від 2 лютого 1993 року про виконання службових завдань з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не відповідають даним довідки за формою № 2 від 05.05.1987 року.

07 липня 2021 року позивач повторно звернувся до відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши додаткові документи.

Однак, Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 072 від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 , було відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не можливо прийняти до уваги довідки: від 02.02.1993 року № 7/1083, оскільки виправлена дата видачі; Ф-2 - вказаний період з 02.03.1987р.-07.05.1987р., а дата видачі довідки 05.05.1987p.; від 02.02.1993 року № 7/1083 вказано, що заявник працював в І зоні-66 діб, а з Ф-2 від 05.05.1987р. відсутні відомості про роботу в зоні відчуження (І зоні); від 13.01.1993р. № 7/152, оскільки вона не завірена печаткою та надана в копії. В посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії від 05.05.2001 року, серія НОМЕР_1 не читається відбиток печатки на другій сторінці посвідчення. Довідка форми 122 та будь-які первинні документи, які б підтверджували роботу в зоні відчуження, заявником не надані. Право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС відсутнє.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Окрім іншого судом встановлено, що станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивачу - ОСОБА_1 , виповнилося 55 років, загальний стаж складає 33 роки 10 місяців 3 дні, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, працював в зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.

Крім трудової книжки до Пенсійного фонду позивачем були надані, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії і уточнюючі довідки за № 7/1083 від 2 лютого 1993 року та за формою № 2 від 05.05.1987 року.

Згідно з довідкою № 7/1083 від 2 лютого 1993 року, виданою УВС Харківської області зазначено, що старшина міліції ОСОБА_1 , співробітник ЛОВС аеропорта м. Харкова з 2 березня 1987 року по 6 травня 1987 року безпосередньо виконував службові завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС в зоні відчуження, в тому числі в 1-й зоні небезпеки 66 діб.

акож судом встановлено, що ТВ довідці за формою № 2 від 05.05.1987 року зазначено, що старшина ОСОБА_1 з 02.03.1987р. по 07.05.1987 p., в тому числі в суботні та недільні дні виконував службові завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і має право на пільги, встановлені законом для робітників, зайнятих на вказаних роботах.

Суд зазначає, що вказані довідки мають розбіжності у визначенні дати останнього дня роботи ОСОБА_1 в 1987 році у зоні відчуження - 6 та 7 травня 1987 року, однак, термін такої роботи позивача складає не менше 14 календарних днів.

Також судом встановлено, що з метою усунення таких розбіжностей позивач звернувся до ГУ МВС України Харківської області, та отримав копії документів з архівної особової справи ОСОБА_1 , що підтверджують участь позивача у ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС, а саме довідка МВС України № 31/28 від 28.01.1993р. на № 7/52 від 20.01.1993р. та довідка керівника оперативної групи УВС Київського облвиконкому від 05.05.1987р.

Так, в копії довідки № 31/28 від 28.01.1993р. на № 7/52 від 20.01.1993р., виданій МВС України, зазначено, що згідно інформації архіву зазначені співробітники дійсно приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в тому числі ОСОБА_1 з 02.03 по 06.05.1987, м. Чорнобиль, пр. УУВСТ № 011 від 30.06.88р.

В копії довідки форма № І від 05.05.1987р., виданій за підписом керівника оперативної групи УВС Київського облвиконкома, зазначено, що старшина ОСОБА_1 з 02.03.1987р. по 7.05.1987р. виконував службові обов`язки в оперативній групі УВС Київського облвиконкому по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, місто роботи з 2.03.1987р. по 7.05.1987р. в зоні небезпеки № І, зазначена доза отриманого радіоактивного опромінення.

Тобто, вказані довідки також мають розбіжності щодо визначення дати останнього дня роботи позивача в 1987 році у зоні відчуження - 6 та 7 травня 1987 року, існуючі протиріччя цими документами усунуті не були.

Зазначені документи були видані позивачу в копіях, які засвідчені або завірені не були, у зв`язку з чим позивач звернувся до ГУ МВС України Харківської області з заявою щодо надання завірених копій зазначених довідок, однак листом від 06.06.2021 року, позивачу відмовлено в завіренні копій цих довідок з посиланням на п. 70 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою КМУ від 17.01.2018 № 55 та на п. 5 розділу II наказу МВС України від 04.11.2016 № 1162.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Соціальна захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій гарантується Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

У спірних правовідносинах основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( надалі - Закон).

Статтею 14 Закону унормовано, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 65 Закону, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Відповідно до п.5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501, що був чинним на момент видачі позивачу посвідчення, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.

Відповідно до ст. 15 Закону, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно абз.7 пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 27.12.2005 за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують особливий статус особи, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Положеннями ст. 55 Закону зокрема визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років.

Системно аналізуючи встановлені судом обставини, у поєднанні з наведеними законодавчими нормами суд зазначає, що Законом чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Досліджуючи наявну у справі копію посвідчення позивача серії НОМЕР_2 , видану Харківською облдержадміністрацією, суд зазначає, що вказане посвідчення підтверджує його статус в порядку Закону та дає йому, як особі, яка має такий статус, а саме: учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, право на зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 8 років.

У свою чергу, позивачем, на підтвердження і обґрунтування своєї участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС було долучено: копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, серія НОМЕР_1 , копію трудової книжки НОМЕР_3 , копію довідки УВС Харківської області № 7/1083 від 02.02.1993 року, копію довідки форма № 2 від 05.05.1987 року, копію листа ГУ МВС Україні в Харківській області від 15.04.2021 року, копію довідки MB C України № 31/28 від 2 8.01.1993 року, копію довідки форма № 1 від 05.05.1987 року, копію листа ГУ МВС України в Харківській області від 06.06.2021 року № г-494/119/05/12-2021, копію довідки ГУНП в Харківській області від 04.03.2021 року № 13/327/326, якими підтверджено, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому, суд зазначає, що Верховний суд України у постанові від 21.11.2006 р. (справа №21-1048во06), постанові від 04.09.2015 р. ( справа № 690/23/15) висловив правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.03.2018 року (справа № 333/2072/17), в постанові від 21.11.2019 року (справа № 572/47/17).

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що оскаржувані позивачем рішення відповідачем винесені всупереч вимогам Закону та Порядку №22-1, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати Рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1362 від 12 березня 2021 року та Рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 072 від 13 липня 2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням чотирнадцятиденного перебування в зоні відчуження у 1987 році, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, пенсію зі зменшеним пенсійним віком (на пільгових умовах) відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.