Справа № 753/7675/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/7675/19 Суддя першої інстанції: Колесник О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря - Ворони Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Цибульки Андрія Володимировича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Цибульки Андрія Володимировича про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Цибульки А.В. (далі - інспектора) від 31 березня 2019 року серії НК № 397880 про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник наголошує на тому, що при складенні постанови про накладення стягнення діяв від імені Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим саме цей орган є належним відповідачем у справі. Також відповідач наголошує на тому, що факт перевищення дозволеної швидкості руху було встановлено за допомогою сертифікованого засобу вимірювальної техніки - лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, серійний номер № ТС001012. Скаржник наголошує на тому, що виключення такого технічного засобу з Державного реєстру засобів вимірюваної техніки забороняє його серійне виробництво та ввезення на територію України партіями, однак не створює перешкод для використання вже наявних пристроїв.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися. Позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, а відповідач про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу інспектора задовольнити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що постановою поліцейського від 31 березня 2019 року серії НК № 397880 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн 00 коп.

Зміст виявленого правопорушення полягав у тому, що позивач 31 березня 2019 року о 12 год 45 хв, керуючи транспортним засобом Toyota Lend Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автомобільній дорозі М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» на 112 км в с. Красилівка зі швидкістю 86 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 36 км/год та порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вони заявлені до належного відповідача, а також є законними і обґрунтованими. Зокрема, суд першої інстанції виходив з того, що факт перевищення встановлених обмежень щодо швидкості руху було встановлено за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, що виключений з Державного реєстру засобів вимірюваної техніки та не підлягає застосуванню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно ухвалив судове рішення по суті позовних вимог, адже не перевірив чи заявлені вони до належного відповідача.

Справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст. 121 КУпАП.

За правилами ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Зазначені норми права вказують на те, що суб`єктом владних повноважень, на якого покладені функції з розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 122 КУпАП, є саме органи Національної поліції. У свою чергу поліцейський, приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, діє від імені органів Національної поліції, а не як самостійний суб`єкт владних повноважень.

Питання щодо визначення належного відповідача у спорах, передбачених ст. 286 КАС України досліджувалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 17 вересня 2020 року у справі № 398/1310/17, від 17 вересня 2020 року у справі № 401/3635/16-а, від 02 вересня 2020 року у справі № 162/445/16-а, від 17 вересня 2020 року у справі № 300/1006/16-а.

Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої використання формулювань «від імені … органу ….», «розгляд яких віднесено до відання органів» вказує на те, що відповідачем у справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від імені якого здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином адміністративний позов ОСОБА_1 заявлено до неналежного відповідача.

Положеннями ч. 3 ст. 48 КАС України передбачено, що у випадку, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 КАС України заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Зазначені норми права вказують на те, що питання про залучення особи до участі у справі в якості співвідповідача може бути вирішене судом першої інстанції до ухвалення рішення у справі.

Залучення до участі у справі співвідповідача на стадії апеляційного провадження Кодексом адміністративного судочинства України не передбачене.

Враховуючи, що судове рішення в цій справі вже ухвалено судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо заміни неналежного відповідача або залучення до участі у справі Департамент патрульної поліції в якості другого відповідача в порядку ст. 48 КАС України.

Також колегія суддів враховує, що адміністративний позов було пред`явлено до суду ще до висловлення Верховним Судом правової позиції щодо визначення належного відповідача у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з тим, після формування Верховним Судом відповідної правової позиції та до ухвалення Дарницьким районним судом м. Києва рішення від 20 вересня 2021 року сплив один рік, протягом якого позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про заміну відповідача у справі, однак не вчинив відповідної процесуальної дії.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, адже пред`явлений до неналежного відповідача.

Зазначена обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову та виключає можливість перевірки доводів апеляційної скарги щодо фіксації правопорушення належним технічним засобом.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу інспектора задовольнити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 48, 242, 268, 271, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Цибульки Андрія Володимировича - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року - скасувати.

У задоволенні адміністративним позовом ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька