Справа № 855/3/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/3/22
УХВАЛА

11 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Бужак Н.П., Кобаля М.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Окружного адміністративного суду міста Києва про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про зобов`язання ухвалити процесуальний документ у справі №640/6799/22 від 22.04.2022.

Перевіривши подану позовну заяву та її матеріали, суд прийшов до висновку, що остання підлягає передачі до іншого суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Апеляційному адміністративному суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ, як суду першої інстанції підсудні адміністративні справи: 1) щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності Центральної виборчої комісії (крім визначених частиною четвертою цієї статті), дій кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб; 2) про заборону політичної партії, передбачені статтею 289-3 цього Кодексу.

Апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені.

Апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, а також спори за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та спори, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Тобто, за своєю правовою природою інстанційна підсудність - це розмежування компетенції адміністративних судів за функцією, яку вони виконують в адміністративному процесі. За цією підсудністю розрізняють суди першої, апеляційної та касаційної інстанції.

З наведеного випливає, що за загальним правилом місцеві загальні та окружні адміністративні суди діють як суди першої інстанції та є першими в інстанційній системі судів України.

Оскільки предметом цього позову є зобов`язання окружного адміністративного суду вчинити дії, цей спір не може бути розглянутий Шостим апеляційним адміністративним судом як судом першої інстанції, оскільки він не наділений відповідними процесуальними повноваженнями.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У пункті 3 частини 1 статті 4 КАС України міститься визначення адміністративний суд, згідно з яким це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Із змісту положень ст. 20 КАС України, яка регламентує питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, вбачається, що ця справа належить до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається із змісту позовної заяви, місцем проживання ОСОБА_2 є м. Київ, місцезнаходженням Окружного адміністративного суду міста Києва - також м. Київ.

Отже, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 25 КАС України, ця справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого охоплює м. Київ. Таким судом згідно Указу Президента України від 16.11.2004 №1417/2004 є Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 5 ст. 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Отже, за загальним правилом територіальна юрисдикція Окружного адміністративного суду міста Києва поширюється на цей спір і тому справа має бути передана за загальним правилом статті 29 КАС України саме на його розгляд.

Разом з тим, приписи ч. 1 ст. 28 КАС України закріплюють, що підсудність справи, у якій однією із сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Положення п. 6 ч. 1 ст. 29 КАС України визначають, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду.

За правилами ч. 6 ст. 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Зважаючи на викладені вище норми чинного процесуального закону, беручи до уваги те, що відповідачем у цій справі є Окружний адміністративний суд міста Києва, до територіальної підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, Шостий апеляційний адміністративний суд, вирішуючи питання про передачу позовної заяви, що подана з порушенням правил інстанційної підсудності, на розгляд до належного суду першої інстанції, керуючись процесуальними повноваженнями, що закріплені у ч. 1 ст. 28 КАС України, вважає за необхідне передати цю справу на розгляд до належного суду (тобто до суду першої інстанції) та визначити територіальну підсудність справи за Київським окружним адміністративним судом, який є найбільш територіально наближеним до Окружного адміністративного суду міста Києва, для розгляду.

Керуючись ст. 4, 19, 20, 22, 25, 28, 29, 241, 243 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Окружного адміністративного суду міста Києва про зобов`язання вчинити дії у справі №855/3/22 та додані до неї матеріали - передати на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль