Справа № 200/15739/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Справа№200/15739/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення № 91 від 30.09.2021 про відмову в призначенні пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30 вересня 2021 року № 91 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 23 вересня 2021 року про призначення пенсії незалежно від віку на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням до пільгового стажу періодів перебування позивача в учбовій відпустці (на сесії) з оплатою праці за підземною тарифною ставкою як підземного робітника, в загальній кількості 244 дні: з 01.09.1997 по 05.09.1997 року (5 днів); з 09.11.1998 по 23.11.1998 (15 днів); з 01.03.1999 по 15.03.1999 (15 днів); з 01.11.1999 по 19.11.1999 (19 днів); з 01.03.2000 по 20.03.2000 (20 днів); з 01.10.2000 по 09.10.200 (9 днів); з 01.11.2000 по 11.11.2000 (11 днів); з 01.11.2001 по 10.11.2001 (10 днів); з 01.03.2002 по 15.03.2002(15 днів); з 03.01.2003 по 28.04.2003 (з місяці 26 днів).

Позов обґрунтований тим, що 23 вересня 2021 року позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 13 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії.

Проте, вказує позивач, рішенням № 91 від 30.09.2021 йому було відмовлено в призначенні пенсії з підстав недостатньої кількості пільгового стажу, який становить 24 роки 4 місяці 20 днів.

Зазначає, що у спірному рішенні не зазначено про неврахування будь-яких періодів при призначенні позивачеві пенсії, проте, отримавши консультацію в органах ПФУ позивачу стало відомо, що до його пільгового стажу не зараховано періоди знаходження на учбових сесіях загальної кількістю 244 дні.

З рішенням № 91 від 30.09.2021 позивач не погоджується, а тому звернувся із даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позов ОСОБА_1 , не погодившись із позовними вимогами, зазначило, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із зверненням від 23.09.2021 за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та доданими документами.

Вказало, що розглянувши надані позивачем документи, на вимогу до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення № 91 від 30.09.2021, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж.

У вказаному рішенні зазначено про те, що страховий стаж позивача становить 26 років 11 місяців 14 днів, пільговий стаж 24 роки 04 місяці 20 днів.

Також зазначено, що до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди його роботи.

З огляду на вищевказане Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просило суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало суду відзив, в якому не погодившись із позовними вимогами, зазначило, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із зверненням від 23.09.2021 за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та доданими документами.

Зазначило, що розглянувши надані позивачем документи, на вимогу до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення № 91 від 30.09.2021, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж.

У вказаному рішенні зазначено про те, що страховий стаж позивача становить 26 років 11 місяців 14 днів, пільговий стаж 24 роки 04 місяці 20 днів.

Також зазначено що до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди його роботи.

З огляду на вищевказане Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просило відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 91 від 30.09.2021 про відмову в призначенні пенсії прийнята судом до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 17 січня 2022 року суд залучив до участі у цій справі як співвідповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, заяв від учасників справи про поновлення/продовження процесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд проводить розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий 27 січня 2001 року (а.с. 6-7, 49-53).

Як встановлено судом, на підставі наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 23.09.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою, відповідно до якої просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, до якої додав всі необхідні документи (а.с. 48).

Рішенням від 30.09.2021 № 91 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. У рішенні зазначено, що необхідний пільговий стаж складає 25 років, проте у позивача він складає лише 24 роки 04 місяці та 20 днів. Вказано, що за доданими позивачем документами розраховано до страхового стажу розраховано всі періоди. До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданими документами (а.с. 10, 101).

Як встановлено судом на підставі витягу з протоколу призначення та перерахунку пенсії ПФУ, до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди його роботи відповідно наданих ним документів, проте не зараховано періоди знаходження позивача на учбових сесіях в періоди з 01.09.1997 по 05.09.1997 загалом 5 днів, з 09.11.1998 по 23.11.1998 загалом 15 днів, з 01.03.1999 по 15.03.1999 загалом 15 днів, з 01.11.1999 по 19.11.1999 загалом 19 днів, з 01.03.2000 по 20.03.2000 загалом 20 днів. З 01.10.2000 по 09.10.2000 загалом 9 днів. З 01.11.2000 по 11.11.2000 загалом 11 днів, з 01.11.2001 по 10.11.2001 - загалом 10 днів, з 01.03.2002 по 15.03.2002 загалом 15 днів, з 03.01.2003 по 28.04.2003 загалом 3 місяці 26 днів (а.с. 12-14).

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 24.01.1996 року містить, зокрема, наступні записи про роботу останнього:

- 05.06.1995 позивача прийнято на посаду учня електрослюсаря підземного на час виробничої практики до Держвуглепром України в/о «Красноармійськвугілля» шахта Центральна;

- 02.07.1995 позивача звільнено з посади за власним бажанням з Держвуглепром України в/о «Красноармійськвугілля» шахта Центральна;

- 15.01.1996 позивача прийнято на посаду учня електрослюсаря підземного на час виробничої практики до Держвуглепром України в/о «Красноармійськвугілля» шахта Центральна;

- 04.03.1995 позивача переведено на посаду електрослюсаря підземного четвертого розряду на Держвуглепром України в/о «Красноармійськвугілля» шахта Центральна;

- 10.05.1996 позивача звільнено з Держвуглепром України в/о «Красноармійськвугілля» шахта Центральна у зв`язку з закінченням виробничої практики;

- 28.08.1996 позивача прийнято на посаду гірничого майстра підземного на ДП «Вугільна компанія Краснолиманська;

- 12.02.1999 позивача переведено на посаду в.о. помічника начальника дільниці підземного на ДП «Вугільна компанія Краснолиманська;

- 02.09.1999 позивача переведено гірничим майстром підземним на ДП «Вугільна компанія Краснолиманська;

- 23.05.2002 позивача призначено на посаду в.о. помічника начальника дільниці підземним на ДП «Вугільна компанія Краснолиманська;

- 01.08.2002 позивача призначено на посаду помічника начальника дільниці підземним на ДП «Вугільна компанія Краснолиманська;

- 01.06.2003 позивача звільнено з ДП «Вугільна компанія Краснолиманська за власним бажанням (а.с. 15-19, 55-61).

У 2003 році ОСОБА_1 закінчив Національний гірничий університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_3 (а.с. 26, 65,66).

Довідкою від 19.03.2021 року вих. № 01-189, що видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» підтверджено факт перебування позивача на сесіях під час роботи на ВП «Шахта «Центральна» (таб. № 2253), а саме:

вересень 1997 року 5 днів;

листопад 1998 року 15 днів;

березень 1999 року 15 днів;

листопад 1999 року 19 днів;

березень 2000 року 20 днів;

жовтень 2000 року 9 днів;

листопад 2000 року 11 днів;

жовтень 2001 року 10 днів;

листопад 2001 року 10 днів;

березень 2002 року 15 днів;

січень 2003 року 29 днів;

лютий 2003 року 28 днів;

березень 2003 року 30 днів;

квітень 2003 року 28 днів.

У вказаній довідці також зазначено про те, що сесія обчислювалась зі збереженням середньої заробітної плати (по його підземної тарифної ставки як підземному робітнику. Довідка видана на підставі особового рахунку позивача таб. № 2253 (а.с. 20-21, 70-71).

У довідці від 03.03.2021 № 102, що видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» зазначено про те, що позивач перебував на сесіях у вересні 1997 року - 5 днів; у листопаді 1998 року 15 днів; у березні 1999 року 15 днів; у жовтні 1999 року 12 днів; у березні 2000 року 15 днів; у жовтні 2000 року 7 днів; у листопад 2000 року 8 днів; у жовтні 2001 року 8 днів; у листопаді 2001 року 7 днів; з 11 по 30 березня 2002 року; з 01 січня 2003 року по 30 квітня 2003 року (а.с. 23, 74).

Отже спірним питанням даної адміністративної справи є не врахування до пільгового стажу позивача періодів перебування останнього в учбовій відпустці (на сесії) з оплатою праці за підземною тарифною ставкою як підземного робітника, в загальній кількості 244 дні: з 01.09.1997 по 05.09.1997 року (5 днів); з 09.11.1998 по 23.11.1998 (15 днів); з 01.03.1999 по 15.03.1999 (15 днів); з 01.11.1999 по 19.11.1999 (19 днів); з 01.03.2000 по 20.03.2000 (20 днів); з 01.10.2000 по 09.10.200 (9 днів); з 01.11.2000 по 11.11.2000 (11 днів); з 01.11.2001 по 10.11.2001 (10 днів); з 01.03.2002 по 15.03.2002(15 днів); з 03.01.2003 по 28.04.2003 (з місяці 26 днів) під час вирішення питання щодо призначення останньому пенсії незалежно від віку на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку та за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» .

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 № 202, розділом І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» передбачені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вігілля (сланцю).

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. (далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Випускникам закладів професійної (професійно-технічної) освіти денної форми навчання, які навчалися 10 і більше місяців, надається оплачувана відпустка підприємством, установою, організацією протягом перших трьох місяців роботи в ньому. Тривалість щорічної основної відпустки випускників віком до 18 років становить тридцять один календарний день, випускників віком понад 18 років - відповідно до встановленої на підприємстві для робітників відповідної професії, спеціальності, посади.

Пункт 8 Порядку № 637 передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Положення КАС України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Суд не може обмежити право позивача довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним для призначення пенсії. Право надавати заперечення щодо рішення Пенсійного фонду про відмову в призначенні пенсії та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається позивачу на всіх стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Так, довідкою від 19.03.2021 року вих. № 01-189, що видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», підтверджено факт перебування позивача на сесіях під час роботи на ВП «Шахта «Центральна» (таб. № 2253), а саме: вересень 1997 року 5 днів; листопад 1998 року 15 днів; березень 1999 року 15 днів; листопад 1999 року 19 днів; березень 2000 року 20 днів; жовтень 2000 року 9 днів; листопад 2000 року 11 днів; жовтень 2001 року 10 днів; листопад 2001 року 10 днів; березень 2002 року 15 днів; січень 2003 року 29 днів; лютий 2003 року 28 днів; березень 2003 року 30 днів; квітень 2003 року 28 днів.

У довідці від 03.03.2021 № 102, що видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» зазначено про те, що позивач перебував на сесіях у вересні 1997 року - 5 днів; у листопаді 1998 року 15 днів; у березні 1999 року 15 днів; у жовтні 1999 року 12 днів; у березні 2000 року 15 днів; у жовтні 2000 року 7 днів; у листопад 2000 року 8 днів; у жовтні 2001 року 8 днів; у листопаді 2001 року 7 днів; з 11 по 30 березня 2002 року; з 01 січня 2003 року по 30 квітня 2003 року.

У 2003 році ОСОБА_1 закінчив Національний гірничий університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_3 .

Суд зазначає, що під час навчання позивач працював за професіями, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, отже, періоди перебування в учбових відпустках повинні бути зараховані до пільгового стажу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 217 Кодексу законів про працю України на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням (статті 211, 213, 216 цього Кодексу, за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.

Так, згідно довідки від 19.03.2021 року вих. № 01-189, що видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» встановлено, що оплата праці позхивача у період перебування в учбових відпустках здійснювалась з розрахунку середнього заробітку підземного робітника (згідно особового рахунку № 2253.

Отже, враховуючи те, що за позивачем в період учбових відпусток за основним місцем його роботи зберігалась середня заробітна плата, суд приходить висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 244 дні.

При цьому суд зазначає, що у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії взагалі не зазначено про не зарахування вказаних періодів перебування позивача в учбових відпустках, що також свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того суд звертає увагу на той факт, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області долучено до матеріалів справи внутрішні службові записки щодо пропозиції здійснити перевірку достовірності інформації викладеної, зокрема, в довідках 01-189 від 19.03.2021 та № 403 арх від 30.08.2021, проте жодного доказу вжиття заходів щодо здійснення відповідачем такої перевірки матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач із даним позовом, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, приймаючи рішення про призначення позивачу пенсії, відповідач має враховувати висновки рішення в даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягають задоволенню.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягають, оскільки саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято спірне рішення.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо, зокрема, спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За подання до суду даного позову позивачем був сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. (а.с. 5).

Таким чином, враховуючи, що позов судом задоволений частково, проте спірні правовідносини виникли внаслідок неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суд приходить до висновку, що саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправним та скасування рішення № 91 від 30.09.2021 про відмову в призначенні пенсії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30 вересня 2021 року № 91 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) від 23 вересня 2021 року про призначення пенсії незалежно від віку на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням до пільгового стажу періодів перебування позивача в учбовій відпустці (на сесії) з оплатою праці за підземною тарифною ставкою як підземного робітника, в загальній кількості 244 дні, а саме з 01.09.1997 по 05.09.1997 року (5 днів); з 09.11.1998 по 23.11.1998 (15 днів); з 01.03.1999 по 15.03.1999 (15 днів); з 01.11.1999 по 19.11.1999 (19 днів); з 01.03.2000 по 20.03.2000 (20 днів); з 01.10.2000 по 09.10.200 (9 днів); з 01.11.2000 по 11.11.2000 (11 днів); з 01.11.2001 по 10.11.2001 (10 днів); з 01.03.2002 по 15.03.2002(15 днів); з 03.01.2003 по 28.04.2003 (з місяці 26 днів).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 07 липня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров