Справа № 280/4339/20
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року

м. Київ

справа № 280/4339/20

адміністративне провадження № К/9901/33082/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 (суддя Максименко Л.Я.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 (судді: Шальєва В.А. (головуючий), Білак С.В., Олефіренко Н.А.) у справі №280/4339/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.11.2019 № про застосування штрафних санкцій за порушення строку сплати грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 20% в сумі 1 079 232,24 грн, № 5 про застосування штрафних санкцій за порушення строку сплати грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 10% в сумі 339 781,29 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю з боку позивача порушень вимог законодавства, що виключає можливість застосування штрафних санкцій.

ОСОБА_2 (спадкоємцем якого з 12.06.2020 є ОСОБА_1 ) отримано у користування земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які належать Кам`янко - Дніпровській міській раді Кам`янко - Дніпровського району Запорізької області. ОСОБА_2 , як засновник фермерського господарства, здійснював діяльність на орендованих земельних ділянках не особисто, а через створену ним юридичну особу - Фермерське господарство «Прогрес Агро Плюс». Орендна плата за землю вносилась юридичною особою (орендарем) - ФГ «Прогрес Агро Плюс» у грошовій формі. У період 2016-2018 років ФГ «Прогрес Агро Плюс» до податкового органу подано податкові декларації з плати за землю, де самостійно визначена податкові зобов`язання зі сплати орендної плати по цим земельним ділянкам, які повністю перераховані до бюджету у розмірі 5 692 563,53 грн. Виконуючи постанову від 28.08.2018 у справі №808/3798/16, з урахуванням часу витраченого на повернення коштів, сплачених ФГ «Прогрес Агро Плюс», ОСОБА_2 , як фізична особа, сплатив у повному обсязі орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період 2016-2019 у розмір 8 793 974,08 грн. Таким чином, на час прийняття спірних податкових повідомлень -рішень фактично не спричинено збитків матеріального характеру у вигляді несплати орендної плати за землю, а лише проведено сплату не тим суб`єктом правовідносин. Отже, враховуючи викладене, ОСОБА_2 фактично не порушено вимоги визначені п.287.5 ст. 287 Податкового кодексу України, так як до державного бюджету проведено надмірну сплату орендної плати за землю ним, як засновником ФГ «Прогрес Агро Плюс» за період 2016-2018 роки, яке фактично і використовувало орендовані земельні ділянки, розташовані на території Кам`янко - Дніпровської міської ради Кам`янко - Дніпровського району Запорізької області.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021, у задоволенні позову відмовлено.

4. Рішення судів обґрунтовано тим, що орендарем ОСОБА_2 несвоєчасно сплачені податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб, а тому контролюючим органом правомірно визначено на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України ОСОБА_2 штрафні санкцій за несвоєчасно сплачену орендну плату з фізичних осіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.11.2019 контролюючим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку з фізичних осіб платника податку ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), за результатами якої складений акт №000023/08-01-58-02/ НОМЕР_1 від 22.11.2019, в якому встановлено порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку з фізичних осіб, визначений п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки 22.11.2019 прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та №.

Акт перевірки та податкові повідомленнями-рішеннями направлено поштовим зв`язком за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , які надійшли за адресою 03.12.2019 року.

12.12.2019 листом доньки покійного ОСОБА_2 - ОСОБА_3 контролюючий орган повідомлено про смерть ОСОБА_2 з наданням копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . Також, повідомлено, що 25.11.2019 за місцем проживання померлого відкрито справу про спадщину, а спадкоємці перебувають у стадії подання заяви про прийняття спадщини.

12.06.2020 р. ОСОБА_1 на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України набув право на отримання майна спадкодавця ОСОБА_2 , зокрема право оренди земельних ділянок з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Також судами було встановлено, що ОСОБА_2 отримано у користування строком на 49 років 18 земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області на підставі відповідних договорів оренди земельних ділянок, за умовами яких орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (в національній валюті України гривні); розмір річної орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; орендна плата вноситься орендарем щомісячно по 1/12 частині від загальної річної орендної плати на рахунок місцевого бюджету Великознам`янської сільської ради Запорізької області, якщо інший порядок та строк не буде визначений у відповідній податковій вимозі/зобов`язанні/повідомленні-рішенні відповідно до Податкового кодексу України; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі, встановленому Податковим кодексом України.

Контролюючим органом ОСОБА_2 було визначено податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік в загальному розмірі 2 199 285,30 грн податковими повідомленнями-рішеннями: від 21.06.2016 №73-09 в розмірі 62 620,68 грн, від 19.06.2016 №22917-13 в розмірі 73 081,81 грн, від 19.06.2016 №22918-13 в розмірі 88 708,04 грн, від 19.06.2016 №22914-13 в розмірі 67 864,68 грн, від 19.06.2016 №22909-13 в розмірі 67 125,43 грн, від 17.06.2016 №22662-13 в розмірі 89 693,58 грн, від 19.06.2016 №22911-13 в розмірі 146 755,69 грн, від 19.06.2016 №22921-13 в розмірі 93 262,92 грн, від 19.06.2016 №22920-13 в розмірі 141 608,01 грн, від 19.06.2016 №22912-13 в розмірі 119 732,71 грн, від 19.06.2016 №22923-13 в розмірі 146 722,23 грн, від 19.06.2016 №22924-13 в розмірі 145 236,84 грн, від 19.06.2016 №22913- 13 в розмірі 167 328,46 грн, від 19.06.2016 №22922-13 в розмірі 182 998,76 грн, від 19.06.2016 №22916-13 в розмірі 182 586,61 грн, від 19.06.2016 №22919-13 в розмірі 190 356,76 грн, від 19.06.2016 №22910-13 в розмірі 186 345,73 грн, від 19.06.2016 №22915- 13 в розмірі 47 256,86 грн.

ОСОБА_2 оскаржено податкові повідомлення-рішення в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 в справі №808/3798/16 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 . Постановою Верховного Суду від 28.08.2018 в справі №808/3798/16 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 в справі №808/3798/16 - без змін.

Податкові зобов`язання за 2016 рік ОСОБА_2 сплачені із порушенням строку сплати узгодженого податкового зобов`язання, а саме 21.09.2018, 26.09.2018, 28.09.2018, 04.10.2018.

Контролюючим органом ОСОБА_2 визначено податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 2 199 285,30 грн податковими повідомленнями-рішеннями від 31.05.2017: №3680407-09 на суму 89 693,58 грн, №3680409-09 на суму 67 125,43 грн, №3680412-09 на суму 186 345,73 грн, №3680414-09 на суму 146 755,69 грн, №3680416-09 на суму 119 732,71 грн, №3680418- 09 на суму 167 328,46 грн, №3680420-09 на суму 67 864,6 грн, №3680422-09 на суму 47 256,86 грн, №3680424-09 на суму 182 586,60 грн, №3680427-09 на суму 73 081,81 грн, №3680430-09 на суму 88 708,04 грн, №3680433-09 на суму 190 356,76 грн, №3680436-09 на суму 141 608,01 грн, №3680438-09 на суму 93 262,92 грн, №3680441-09 на суму 182 998,76 грн, №3680443-09 на суму 146 722,23 грн, №3680445-09 на суму 145 236,84 грн №3680447- 09 на суму 62 620,68 грн.

ОСОБА_2 оскаржено податкові повідомлення-рішення в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 в справі №808/2838/17 в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю. ОСОБА_2 податкові зобов`язання за 2017 рік сплачені із порушенням строку сплати узгодженого податкового зобов`язання, а саме 04.10.2018, 22.10.2018, 23.10.2018, 24.10.2018, 25.10.2018, 26.10.2018.

За 2018 рік ОСОБА_2 контролюючим органом визначено податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 2 199 285,80 грн податковими повідомленнями-рішеннями від 30.05.2018: №723 на суму 67125,43 грн, №723 на суму 89693,58 грн, №723 на суму 146755,69 грн, №723 на суму 186345,73 грн, №723 на суму 167328,46 грн, №723 на суму 119732,71 грн, №723 на суму 47256,86 грн, №723 на суму 67864,68 грн, №723 на суму 73081,81 грн, №723 на суму 182586,61 грн, №723 на суму 190356,76 грн, №723 на суму 88708,04 грн, №723 на суму 93262,92 грн, №723 на суму 141608,01 грн, №723 на суму 146722,23 грн, №723 на суму 182998,76 грн, №723 на суму 62620,68 грн, №723 на суму 145236,84 грн.

ОСОБА_2 оскаржено податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 13.09.2018 №13953/К/99-99-11-02-01-14 податкові повідомлення-рішення залишені без змін. Податкові зобов`язання за 2018 рік ОСОБА_2 сплачені не своєчасно, а саме: 26.10.2018, 29.10.2018, 30.10.2018, 31.10.2018, 01.11.2018, 02.11.2018.

За 2019 рік контролюючим органом ОСОБА_2 визначено податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 2 198 685,85 грн. податковими повідомленнями-рішеннями від 12.06.2019: №14580-5807-0823 на суму 47256,87 грн, №14577-5807-0823 на суму 119732,71 грн, №14578-5807-0823 на суму 167328,47 грн, №14576-5807-0823 на суму 146755,69 грн, №14575-5807-0823 на суму 186345,73 грн, №14584-5807-0823 на суму 190356,77 грн, №14585-5807-0823 на суму 141608,02 грн, №14586-5807-0823 на суму 93262,92 грн, №14573-5807-0823 на суму 89093,58 грн, №14582-5807-0823 на суму 73081,81 грн, №14579-5807-0823 на суму 67864,68 грн, №14588-5807-0823 на суму 146722,24 грн, №14574-5807-0823 на суму 67125,43 грн, №14589-5807-0823 на суму 145236,84 грн, №14581-5807-0823 на суму 182586,61 грн, №14583-5807-0823 на суму 88708,04 грн, №14590-5807-0823 на суму 62620,68 грн, №14587-5807-0823 на суму 182998,76 грн.

Податкові зобов`язання за 2019 рік ОСОБА_2 сплачені не своєчасно, а саме: 02.09.2019 та 04.09.2019.

Спірним в даній справі є правомірність застосування штрафних санкцій на підставі статті 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Підставою касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі позивачем зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема пункти 1 та 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Свої вимоги в частині порушення судами пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник обґрунтовує тим, що суди при прийнятті рішень не враховано відповідних висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 814/1005/16.

Відповідач вказує, що згідно висновку Верховного Суду у вказаній вище справі об`єктом плати за землю є земельна ділянка, надана в оренду з метою створення фермерського господарства, а майнові права на вказану земельну ділянку передані до складеного капіталу фермерського господарства, яке реалізуючи права землекористувача має обов`язок внесення плати за землю. Вказаного судами попередніх інстанцій при прийнятті рішень у цій справі враховано не було.

В частині порушення пункту 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційній скарзі позивач зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 808/3798/16 та застосованого Третім апеляційним адміністративним судом в оскаржуваному судовому рішенні у цій справі. Як підставу такого відступлення скаржник вказує постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц та у справі № 922/989/18, від 30.06.2020 у справі № 927/79/19.

З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у вказаних справах, на думку позивача, у ОСОБА_2 були відсутні підстави для сплати орендної плати за землю, у зв`язку зі сплатою орендної слати саме створеним ним фермерським господарством, а отже застосування контролюючим органом штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної плати безпосередньо ОСОБА_2 є безпідставним та протиправним. Відповідно відсутній і обов`язок зі сплати штрафних санкцій спадкоємцем ОСОБА_1 (позивачем).

9. Контролюючим органом надано відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач вказує на безпідставність доводів позивача та просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої і апеляційної інстанцій

10. Надаючи оцінку доводам скаржника у касаційні скарзі колегія суддів касаційної інстанції виходить з вимог частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до положень пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 Податкового кодексу України). Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (пункт 56.15 статті 56).

А відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (частина перша статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як встановлено судами, та фактично не заперечується позивачем, правомірність визначення податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб ОСОБА_2 за 2016 - 2017 роки підтверджено судовими рішеннями у справах № 808/3798/16 та №808/2838/17, які набрали законної сили. Податкові повідомлення - рішення, якими ОСОБА_2 визначено податкові зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік, за результатами адміністративного оскарження було залишено без змін, а податкові повідомлення - рішення, якими ОСОБА_2 визначено податкові зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік, останнім не оскаржувались.

З урахуванням зазначеного податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб, визначені ОСОБА_2 за 2016 - 2019 роки є узгодженими та фактично в повному обсязі сплаченими.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

Судами встановлено, що узгоджені суми грошового зобов`язання з орендної плати за землю з фізичних осіб сплачені із порушенням строків.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, враховуючи наявність фактів несвоєчасної сплати грошового зобов`язання з орендної плати за землю з фізичних осіб контролюючий орган у відповідності до вимог Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України застосовує до платника податків штраф у визначених розмірах.

Розмір та сума штрафів, застосовані цими податковими повідомленнями-рішеннями, не є спірними під час апеляційного перегляду справи.

З огляду на зазначене оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті контролюючим органом обґрунтовано та правомірно. Розмір та сума штрафів не є спірними у цій справі.

11. Колегія суддів зазначає, що спірними у цій справі є саме правовідносини щодо застосування штрафу (штрафних санкцій) за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, а не правомірність визначення ОСОБА_2 таких податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб.

Як встановлено судами правомірність визначення ОСОБА_2 таких податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб, зокрема за 2016 - 2017 роки, були предметом розгляду у справах № 808/3798/16 та №808/2838/17, рішення в яких набрали законної сили.

З урахуванням зазначеного колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на те, що податкові зобов`язання з орендної плати за землю з фізичних осіб безпідставно та неправомірно були визначені ОСОБА_2 , оскільки такі не стосуються предмету розгляду у цій справі.

Як вже зазначалось вище вимоги в частині порушення судами пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник обґрунтовує тим, що судами при прийнятті рішень не враховано відповідних висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 814/1005/16. Проте з зазначеного судового рішення вбачається, що таке стосується також орендної плати за землю, штрафні санкції за несвоєчасне перерахування грошових зобов`язань не були предметом розгляду у справі № 814/1005/16. Отже, вказані позивачем висновки Верховного Суду у справі № 814/1005/16 не доводять ухвалення рішення судами попередніх інстанцій у справі, що переглядається, всупереч висновкам Верховного Суду, оскільки висновки не є релевантними до спірних правовідносин.

В частині порушення пункту 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційній скарзі позивач зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 808/3798/16 та застосованого Третім апеляційним адміністративним судом в оскаржуваному судовому рішенні у цій справі. Як підставу такого відступлення скаржник вказує постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц та у справі № 922/989/18, від 30.06.2020 у справі № 927/79/19.

Проте колегія суддів зазначає, що висновки у справах № 808/3798/16 (від якого позивач вважає за необхідність відступити) та № 179/1043/16-ц, № 922/989/18, №927/79/19 (на які позивач посилається як на підставу відступлення) також стосуються виключно орендної плати за землю, процедури оформлення переходу прав та обов`язків орендаря від фізичної особи до створеного нею фермерського господарства. Проте зазначені правовідносини не є предметом у цій справі.

12. Слід також зазначити, що позивач в касаційній скарзі посилається на те, що у справі №808/2838/17 про правомірність податкових зобов`язань з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 2 199 285,30 грн відкрито касаційне провадження (ухвала від 25.10.2018), а отже питання щодо нарахування податкових зобов`язань за 2017 рік фактично є не вирішеним.

Колегія суддів також не приймає до уваги зазначені посилання з огляду на те, що у справі №808/2838/17 постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено повністю. Зазначене рішення суду апеляційної інстанції згідно вимог частини першої статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили з дати його прийняття.

Крім того, постановою Верховного Суду від 27.01.2022 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №808/2838/17 залишено без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

13. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми податкового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування рішень, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 слід залишити без задоволення.

14. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 280/4339/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова