Справа № 340/3138/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 липня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3138/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кармазина Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до

Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м.Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним повністю та скасувати повністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладеного у листі від 04.09.2020 №1100-0302-8/26309 Про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити їй, ОСОБА_1 , з 07 червня 2020 року трудову пенсію за віком у розмірі 89,17 відсотка повної трудової пенсії за віком, але не нижче прожиткового мінімуму.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, позивачкою разом із позовом подана заява про поновлення процесуального строку, мотивована тим, що по досягненню 55-річного віку подала заяву від 11.08.2020 про призначення/перерахунок пенсії за віком, на яку в якості відповіді нею 02.10.2020 отримано листа від 04.09.2020 № 1100-0302-8/26309 Управління про відмову у призначенні пенсії за віком. Вказує, що не погодившись з такою позицією Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, подала у Пенсійний фонд України скаргу від 02.10.2020 на вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Пенсійний фонд України надав відповідь у вигляді листа від 03.11.2020 № 28437-26527/Г-03/8-2800/20 Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного Фонду України, яким залишив без змін спірне рішення. Не погодившись з такою позицією Пенсійного фонду України, подала в Окружний адміністративний суд міста Києва позовну заяву від 26.01.2021 до відповідача - Пенсійного фонду України про визнання протиправним індивідуального акта. Окружний адміністративний суд міста Києва виніс рішення від 03.06.2021 року по справі №640/2163/21, яким відмовив у задоволенні її позовних вимог. Не погодившись з такою позицією Окружного адміністративного суду міста Києва, подала у Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу від 22.06.2021 на вказане рішення Окружного адміністративного суду міста Києва. Шостий апеляційний адміністративний суд виніс постанову від 13 вересня 2021 року по справі № 640/2163/21, якою її апеляційну скаргу від 22.06.2021 залишено без задоволення, а рішення від 03.06.2021 року Окружного адміністративного суду міста Києва без змін. Не погодившись з такою позицією Шостого апеляційного адміністративного суду, подала у Верховний Суд касаційну скаргу від 07.10.2021 на вказану постанову Шостого апеляційного адміністративного суду. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду постановив ухвалу від 27.10.2021 року по справі №640/2163/21, адміністративне провадження № /9901/36775/21 про відмову у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою від 07.10.2021 на рішення від 03.06.2021 Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 640/2163/21 та постанову від 13.09.2021 Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/2163/21. При цьому посилаючись на недоліки ухвали Верховного Суду, вона подала Конституційну скаргу від 17.12.2021. Конституційний Суд України у складі Другої колегії суддів Першого сенату постановив ухвалу від 09 червня 2022 року № 69-2(1)/2022 по справі № 3-229/202(474/21) про відмову у відкритті конституційного провадження за її Конституційною скаргою від 17.12.2021. Оскільки вважає вказану ухвалу Другої колегії суддів Першого сенату Конституційного Суду України є остаточною, але має істотні недоліки, вона подала скаргу від 16.06.2022 на неналежну діяльність. Отже, стверджує, що час, витрачений на оскарження і судовий розгляд, з врахуванням неякісності судового розгляду, є об`єктивним фактором, не залежним від неї, тобто, є поважною причиною пропуску процесуального строку.

Вирішуючи вказану заяву, суддя зазначає.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Таким чином, за змістом наведеної вище процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах Стаббігс на інші протии Великобританії, Девеер протии Бельгії.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа Перез де Рада Каванілес протии Іспанії). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

До того ж, суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Позивачка оскаржує рішення відповідача від 04.09.2020, а з даним позовом звернулася до суду 30.06.2022 року, про що свідчить відмітка Укрпошти, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного ч.2 ст.122 КАС України, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася 02.10.2020 (як вказано у позові), отримавши спірне рішення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивачка посилається на неналежний судовий розгляд. Проте, суд не погоджується з такою позицією ОСОБА_1 .

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.10.2018, № 800/304/17 зазначено, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду обраховується саме з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про своє порушене право, в даному спорі позивачка дізналася про своє порушене право саме з моменту отримання спірного рішення 02.10.2020.

Суд не приймає доводи позивача щодо використання досудового порядку врегулювання спору, оскільки не є обов`язковим. Реалізація позивачкою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб вищих органів відповідача чи судів. Позивачка, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду.

З огляду на викладене, позивачка своєчасно не скористалася своїм правом на звернення до суду за захистом, а звернулася до суду лише 30.06.2022 (через 1 рік 8 місяців), тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного як ч.2, так і ч.4 ст.122 КАС України.

При цьому, позивачка у своїй заяві не навела жодних підстав, які б свідчити про неможливість протягом встановленого строку звернутись до суду.

Таким чином, доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивачки, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, не підтверджено.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, позивачці необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає залишенню без руху, з встановленням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 243, 248, 256, 287 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, остання буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст.256 КАС України та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина