Справа № 260/8168/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/8168/21 пров. № А/857/6327/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Хустської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року (прийняте у порядку спрощеного позовного провадження у м. Ужгороді суддею Рейті С. І.) в адміністративній справі № 260/8168/21 за позовом ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Хустської міської ради, що полягає у не розгляді на сесії заяви від 13.07.2021, зареєстрованої за № 117791, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у її власність земельної ділянки площею 0,9000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:051:0052;

- зобов`язати Хустську міську раду на сесії розглянути її заяву від 13.07.2021, зареєстровану за № 117791, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :01:051:0052, у власність та прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач протиправно у двотижневий строк не розглянув клопотання позивача від 13.07.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не прийняв з цього питання жодного рішення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Хустська міська рада, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Також просить стягнути з позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1362 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зацікавлена в отриманні безоплатно у власність земельної ділянки особа, має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. Місячний строк упродовж якого особа може реалізувати це право є присічним. Зазначає, що позивач не дотрималася вказаного строку, проте судом першої інстанції цим доводам оцінки надано не було. Крім того вважає, що позивачем не виконано обов`язку з приводу належного повідомлення відповідача про те, що нею замовлено проект землеустрою, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідних доказів.

Зазначає, що згідно копії заяви позивача про затвердження проекту землеустрою чітко вбачається перелік матеріалів доданих до неї, зокрема, до такої додано копію проекту відведення, що не відповідає приписам частини дев`ятої статті 118 Земельного кодексу України. Також, зі змісту листа від 20.07.2021 № 154/10-10 на земельній ділянці відсутній об`єкт нерухомості, проект землеустрою розроблений без рішення сесії Хустської міської ради про надання дозволу на його розроблення.

Враховуючи вищезазначені обставини у Хустської міської ради відсутні правові підстави для розгляду заяви позивача по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач 03.09.2020 звернулася до Хустської міської ради з заявою, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,9000 га для особистого селянського господарства.

Не отримавши відповіді на вказану заяву, позивач 24.12.2020 звернулася до Хустської міської ради із заявою, якою повідомила, що нею укладено договір про надання послуг по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з ТОВ «Моя Земля».

На замовлення позивача розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 на території Хустської міської ради.

13.07.2021 позивач звернулася до Хустської міської ради з заявою, в якій просила затвердити проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність земельну ділянку, площею 0,9000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Листом від 20.07.2021 № 154/10-10 виконавчий комітет Хустської міської ради повідомив позивача, що враховуючи, що на земельній ділянці зазначеній позивачем відсутній об`єкт нерухомості, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблений без рішення сесії Хустської міської ради про надання дозволу на його розроблення, що суперечить статті 118 Земельного кодексу України, Хустська міська рада не має підстав для розгляду заяви по суті.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не розгляді на сесії заяви від 13.07.2021, зареєстровану за № 117791, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,9000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, позивач звернулася до суду із цим позовом про зобов`язання відповідача прийняти передбачене законодавством рішення за наслідками розгляду її заяви.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано процедуру розгляду заяви позивача та прийняття рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення фермерського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України (в редакції, чинній на час подання заяви позивачем) передбачалось, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За змістом частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З наведеного видно, що особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

При цьому реалізація такого права особи повинна відбутися у місячний строк з дня закінчення місячного строку з дня реєстрації клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та з письмовим повідомленням відповідного органу місцевого самоврядування, до якого додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернулася до Хустської міської ради із заявою, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 03.09.2020.

Місячний строк, визначений відповідачу для розгляду цієї заяви, сплив 03.10.2020.

Тобто з 04.10.2020 розпочав перебіг місячний строк, протягом якого особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, і закінчився він 04.11.2020.

Проте, позивачем замовлено у ТОВ «Моя Земля» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише 24.12.2020, тобто вже поза межами місячного строку, в межах якого вона могла реалізувати своє право.

При розгляді цієї справи, колегія суддів апеляційного суду відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 17.12.2018 в справі № 509/4156/15-а, згідно яких, аналіз положень абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України дає підстави для висновку, що зацікавлена особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. Місячний строк, упродовж якого особа може реалізувати це право, є присічним. Відтак, нездійснення права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у цей строк призводить до припинення цього права.

Щодо доводів позивача про те, що ним про факт замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу було повідомлено відповідача повідомленням від 24.12.2020, колегія суддів зазначає таке.

Чинне законодавство не ставить в залежність факт повідомлення замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу від наявності підтвердження отримання такого повідомлення, оскільки законодавством встановлено лише обов`язок заявника повідомити відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу.

Проте, згідно з вимогами Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55, усі документи, що надходять до установи, приймаються централізовано службою діловодства та при реєстрації вхідних документів на них проставляється реєстраційний індекс.

Суд зазначає, що позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази факту направлення відповідачу повідомлення від 24.12.2020. Також матеріали справи не містять факту реєстрації такого повідомлення у Хустській міській раді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належного виконання ним обов`язку, встановленого статтею 118 ЗК України, щодо повідомлення відповідача про те, що ним замовлено проект землеустрою.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами Хустської міської ради про те, що частиною дев`ятою статті 118 ЗК України встановлено необхідність подання заявником саме проекту землеустрою до відповідного розпорядника земельних ділянок, визначеного статтею 122 цього Кодексу, проте як видно з копії заяви позивача про затвердження проекту землеустрою, до неї додано копію проекту.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для розгляду вказаної заяви позивача по суті.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обстави-нам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають під-стави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Хустської міської ради задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року в адміністративній справі № 260/8168/21 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин