Справа № 280/3164/22
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Справа № 280/3164/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3)

про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн;

- розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2022 відкрито провадження у справі №280/3164/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2022 витребувано від Військової частини НОМЕР_2 довідку (або інформацію) про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 із зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 24.03.2022 (вх.№17847 від 17.05.2022) та відповіді на відзив від 11.07.2022. Зокрема зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.08.2019 №213 звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Зауважено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 по справі №280/3577/20 за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 ним отримано суму індексації грошового забезпечення у розмірі 5784,28 грн., з чого стає зрозумілим, що відповідач не застосував січень 2008 року базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення. Індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців незалежно від форм власності та виду юридичної особи. Для проведення індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. На думку позивача, приймаючи до уваги, що останнє перед оспорюваним періодом підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось з 01.01.2008 (постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294), то базовим місяцем у випадку нарахування індексації грошового забезпечення має бути січень 2008 року. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти задоволення позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву (вх.№21046 від 10.06.2022). Зокрема зазначено, що 28.05.2020 позивач вже звертався до суду та просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01.01.2014 по 27.08.2019. Наголошує, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 по справі №280/3577/20 виконано відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 15.04.2021 № 1523 на суму 5 784,28 грн. Разом з тим вказує, що застосування в якості базового місяця січня 2008 року у досліджуваних правовідносинах не видається за можливе, оскільки позивач не проходив військову службу на той час. Також зазначено, що місяць підвищення окладів з`явиться, якщо, починаючи з 01.12.2015 або пізніше, буде підвищено розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймає працівників. Якщо ж працівник-військовослужбовець з 01.12.2015 буде новоприйнятим або ж таким, що вийшов на роботу з декретної відпустки, в такому випадку сума індексації буде визначатись в залежності від місяця останнього підвищення окладу за займаною посадою. Крім того, відповідач заперечив проти стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн. Враховуючи наведене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу у Військовій частини НОМЕР_2.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.08.2019 №213 звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2014 по 27.08.2019, позивач звернувся з позовом до суду в якому просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01.01.2014 по 27.08.2019.

Зазначені обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №280/3577/20, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 27.08.2019;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 27.08.2019;

Вказане рішення набрало законної сили 28.09.2020.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 по справі № 280/3577/20 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 у розмірі 5 784,28 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення від 15.04.2021 № 1523 на відповідну суму (а.с.14).

18.09.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив: 1) надати інформацію щодо того, який базовий місяць був нарахований при здійсненні розрахунку та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 по справі № 280/3577/20; 2) надати детальний розрахунок індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої позивачу за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 по справі № 280/3577/20 (із зазначенням нарахованих та виплачених сум індексації грошового забезпечення помісячно) та зазначити дату виплати грошових коштів за рішенням суду; 3) здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року (а.с.12).

Листом відповідача від 29.11.2021 №7020, позивачу роз`яснено, що у військовій частині НОМЕР_2 жодним керівним нормативно-правовим документом не передбачено надання довідок з інформацією про базовий місяць, який був врахований при здійсненні розрахунку індексації. Також зауважено, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 по справі №280/3577/20 виконано відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 15.04.2021 № 1523 на суму 5 784,28 грн., у зв`язку із чим вимога здійснити перерахунок та виплату індексації є безпідставною та суперечить нормам чинного законодавства України (а.с.13)

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 з врахуванням базового місяця - січень 2008 року протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частинами 2 та 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

При цьому, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-ІІІ (далі - Закон №2017-ІІІ) передбачено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 9 Закону №2017-ІІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення та порядок її проведення визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1282-ХІІ), відповідно до статті 1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 1 цього Закону, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Статтею 6 Закону №1282-ХІІ встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

За приписами статті 4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Тобто, відповідно до пункту 5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Також, з 01.12.2015 згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 526 від 13.06.2012 в редакції Постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 Порядок №1078 доповнено пунктом 10-2, відповідно до якого для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 10-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній до 15.12.2015) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:

- до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати;

- після 01.12.2015 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Тому відповідно до вимог абзацу 1 пункту 5 Порядку №1078 (в редакції до 01.12.2015) базовим місяцем при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2014 по 31.12.2015 включно має бути місяць укладення позивачем контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а не січень 2008 року. Звідси позовні вимоги здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року задоволенню не підлягають.

Щодо визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по серпень 2019 року, суд зазначає про таке.

Відповідно до приписів пунктів 2, 5 Порядку № 1078 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015) для визначення базового місяця при проведенні індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294) затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова №704), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018.

Отже, відповідно до приписів Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим дослідивши надану відповідачем Довідку-розрахунок суми нарахованої та фактично виплаченої індексації грошового забезпечення позивача за період з 16.08.2014 по 27.08.2019, судом встановлено, що після прийняття Постанови №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, березень 2018 року відповідачем визначено як базовий місяць для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 до 27.08.2019.

Вказане свідчить про відсутність порушених прав позивача в частині визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 до 27.08.2019, відтак у задоволенні позовних вимог за цей період слід відмовити.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 19.05.2022 по справі №200/3859/21.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач вже звертався до суду та просив зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01.01.2014 по 27.08.2019, за результатами чого Запорізьким окружним адміністративним судом прийнято рішення від 21.07.2020 по справі №280/3577/20, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, суд зауважує наступне.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Під предметом позову слід розуміти певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Уважно дослідивши рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 по справі №280/3577/20, суд звертає увагу, що предметом дослідження було саме відновлення порушеного права позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, при цьому суд під час розгляду справи не досліджував питання механізму розрахунку індексації грошового забезпечення, так як розрахунок індексації відповідачем не здійснювався і відповідно базовий місяць ним не визначався.

Разом з тим у справі, що розглядається предметом спору є саме застосований відповідачем базовий місяць для здійснення розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення, проведений відповідачем на виконання рішення суду.

Отже, у цій справі є відмінними обставини, за яких виникли спірні правовідносини та відповідно підстави позову. Тому доводи відповідача, що позивач звернувся до суду з тотожними позовними вимогами, є безпідставними та не приймаються судом.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 09.06.2022 по справі №600/524/21-а.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що дії відповідача, щодо не здійснення позивачу перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) є протиправними.

Відтак зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) забезпечать повне та ефективне поновлення порушених прав позивача.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою звернення до Запорізького окружного адміністративного суду з вказаним позовом, позивачем було укладено договір про надання правової допомоги №390 від 18.09.2021 з адвокатським об`єднанням «КОМПАНІЯ «ДОВІРА» в особі Голови (керуючого партнера), адвоката Марцих Я.О. (а.с.17).

Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу, позивачу надано такі послуги(а.с.18):

- складання адміністративного позову з питань перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 27.08.2019 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року - 4 год. - 3 500,00грн.

Підтвердженням виконання робіт (послуг) по договору №390 від 18.09.2021 є підписаний акт про прийняття грошових коштів за надання юридичних послуг (а.с.19).

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 24.03.2022 на суму 3500,00 грн. (а.с.20).

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Враховуючи ступінь складності справи та заперечення відповідача, суд вважає обґрунтованою, пропорційною до предмета спору, з дотриманням критерію розумності розміру, співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт щодо розгляду даної справи суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00грн.

Оскільки позивачем, в силу положень Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачувався, то відповідно розподіл судових витрат в частині судового збору не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) щодо не здійснення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1500,00грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12.07.2022.

Суддя І.В.Садовий