Справа № 817/154/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 817/154/18 пров. № А/857/8363/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Шинкар Т.І. Кушик Ю.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за апеляційну скаргу Садово-городнього товариства "Пролісок" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року (ухвалене у м. Рівне, за правилами загального позовного провадження, судом під головуванням судді Махаринець Д.Є., повний текст рішення складено дата складання повного тексту рішення не зазначена) у справі №817/154/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області, Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Садово-городнє товариство "Пролісок" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

06 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області, Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області від 06 жовтня 2016 року про відмову ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафаліївської сільської ради Володимирецького району Рівненської області;

визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафаліївської сільської ради Володимирецького району Рівненської області;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області провести державну реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафаліївської сільської ради Володимирецького району Рівненської області за ОСОБА_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним були подані всі документи, необхідні для здійснення державної реєстрації земельної ділянки та у проведенні державної реєстрації земельної ділянки було відмовлено. Однак, відповідачем не зазначено, яким саме вимогам яких законодавчих актів не відповідають подані документи, якщо підставою для відмови стала невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Також, згідно листа відповідача підставою для відмови стали повідомлення голови СГТ Пролісок ОСОБА_4 про те, що на час видачі довідки про членство у Товаристві від 03 травня 2015 року № 10/75 у голови Товариства ОСОБА_2 було викрадено документи товариства та печатку. Вважає, що це не може бути підставою для відмови, оскільки, на час видачі довідки ОСОБА_2 була дійсним та повноважним головою Товариства з усіма відповідними повноваженнями, мала право видавати та підписувати довідки, так як заяву про викрадення пакета з документами подала до поліції 26 лютого 2016 року, а довідка видана 03 травня 2015 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року провадження у справі у частині позовних вимог про визнання права ОСОБА_1 на завершення приватизації земельної ділянки закрито.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області від 06 жовтня 2016 року про відмову ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області.

Зобов`язано Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області провести державну реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області за ОСОБА_1 .

Не погодившись з прийнятим рішенням, Садово-городнє товариство Пролісок подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що згідно наявних у товаристві списків членів, вищевказана ділянка закріплена за ОСОБА_2 , як членом СГТ Пролісок, і саме ОСОБА_2 користується нею на даний час. Наданим суду першої інстанції в якості доказу, рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2016 року в цивільній справі № 565/1313/16-ц встановлено, що ОСОБА_3 не був членом СГТ Пролісок та користувачем земельної ділянки № НОМЕР_1 , а вказана земельна ділянка закріплена за іншою особою. Земельна ділянка, яка є предметом спору в даній справі, знаходиться на землі СГТ Пролісок, яка перебуває у постійному користуванні СГТ Пролісок на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-РВ № 001946, виданого Старорафалівською сільською радою 22 листопада 2001 року. Також, з врахуванням того, що суд першої інстанції допустив правонаступництво спадкоємця позивача у даній справі, то правовідносини, які виникли між сторонами справи не містять жодної ознаки публічно-правового спору, а тому Рівненський окружний адміністративний суд зобов`язаний був закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що згідно заяви ОСОБА_3 від 23 червня 2009 року та протоколу зборів від 21 серпня 2009 року, він є членом садово-городнього товариства Пролісок та у його користуванні перебуває земельна ділянка № НОМЕР_1 .

Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області також подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що дії щодо державної реєстрації земельної ділянки державний кадастровий реєстратор приймає самостійно, а тому Головне управління не було належним відповідачем стосовно позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови та зобов`язання проведення державної реєстрації земельної ділянки, оскільки вчинення таких дій не належить до його компетенції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 ухвалене судом першої інстанції рішення скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки, за висновками апеляційного суду, цей спір не є публічно - правовим, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Верховного Суду від 04.05.2022року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Ухвалюючи вказане судове рішення Верховний Суд вказав, що заявлені у цій справі позовні вимоги не підпадають під визначення приватноправових, позаяк не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб, а відтак підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Третя особа Садово-городнє товариство Пролісок та Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області Накопалов Є.О. надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача адвокат Слободін А.С. в судовому засіданні в режимі відеоконференції надав пояснення та заперечив проти доводів апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведена відповідачем у спірному рішенні підстава для його прийняття не узгоджується з приписами Закону України від 07.07.2011 №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, які чітко визначають підстави та порядок прийняття Державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Окрім цього, посилаючись на те, що реалізовані відповідачем у спірних правовідносинах повноваження не є дискреційними, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити цей позов шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області провести державну реєстрацію земельної ділянки за ОСОБА_1 , як належний і ефективний спосіб захисту його прав, про які ідеться у позові.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно протоколу зборів від 21.08.2009 позивачу виділено як члену Садово-городнього товариства «Пролісок» земельну ділянку для індивідуального садівництва за №131, площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафаліївської сільської ради Володимирецького району Рівненської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 18.03.2016року ОСОБА_3 було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою стосовно спірної земельної ділянки.

29.09.2016 ОСОБА_3 звернувся до Управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1090 га, яка розташована на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області для індивідуального садівництва, до якої було додано документи для проведення такої реєстрації.

У відповідь на подану заяву 06.10.2016 листом №31-1703-0 7-2129/2-16 Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненській області повідомило заявника про прийняття рішення №РВ016 від 06.10.2016 про відмову у проведенні державної реєстрації земельної ділянки, у зв`язку із невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме - XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу.

У цьому ж листі додатково вказано, що відмова мотивована й тим, що до управління 05.08.2016 надійшло звернення голови СГТ «Пролісок», яким повідомлено Управління про те, що згідно облікових даних товариства землекористувачем вищевказаної земельної ділянки є інша особа, а не заявник.

Також 16.08.2012 до Управління надійшло ще одне звернення голови СГТ «Пролісок» щодо проведення державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі лише за зверненням громадян-членів СГТ «Пролісок». У зв`язку з викладеним та тим, що Кузнецовським відділом поліції розглядається колективна заява членів СГТ «Пролісок» у рамках відкритого кримінального провадження, наявні судові провадження з цього приводу Управлінням було прийнято рішення про відмову у проведенні державної реєстрації спірної земельної ділянки. За результатами поданої позивачем заяви було також складено протокол №ПП-016 проведення перевірки електронного документа.

На підставі наявних у справі матеріалів, суди попередніх інстанцій також установили, що ОСОБА_1 являється сином позивача, який помер та саме він особисто звернувся із заявою до Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області про проведення державної реєстрації спірної ділянки.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 грудня 2017 року замінено позивача у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії, залучивши до участі у справі його правонаступника - малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 та направлено справу за підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.

Судове рішення щодо заміни позивача на правонаступника сторонами не оскаржувалося, а обставини щодо такої заміни учасниками справи не заперечувалися та відповідно не охоплені доводами апеляційної скарги, а відтак не є предметом апеляційного перегляду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Вирішуючи цей спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції виходив з таких приписів законодавства.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

За приписами статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим (стаття 20 Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України «Про державний земельний кадастр» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

За правилами частини першої статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Так, згідно з пунктами 3 - 5 вищевказаного Порядку Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. Ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Приписами пунктів 10 та 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення. Відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Пунктом 109 цього ж Порядку передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

У відповідності з пунктом 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

З матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що 29.09.2016 року ОСОБА_3 звернуся до Управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки до якої було додано документи (за переліком, зазначеним у пункті 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру) для проведення такої реєстрації.

Пунктом 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

1) здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: - за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; - відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); - робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; - надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

2) приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Пунктами 70 та 73 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об`єкт Державного земельного кадастру.

У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її відповідно до пункту 71 цього Порядку.

Державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Державний кадастровий реєстратор не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру видає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення заявникові таке рішення.

У разі коли заявник особисто отримує рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, він пред`являє Державному кадастровому реєстраторові паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі звернення уповноваженої заявником особи - також документ, що підтверджує її повноваження діяти від імені заявника.

Відповідно до пункту 74 Порядку ведення Державного земельного кадастру державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Отож з приведених положень Порядку ведення Державного земельного кадастру слідує, що державний кадастровий реєстратор може прийняти рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки у випадку невідповідності поданого електронного документу вимогам, зазначеним у пункті 74 цього порядку, який в свою чергу вказує, що електронний документ повинен бути сформований відповідно до змісту вимог, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1 до вказаного порядку.

Пунктом 1 Додатку №1 до Порядку ведення Державного земельного кадастру передбачено, що приведені у додатку вимоги встановлюють порядок оформлення електронного документа, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель в електронному вигляді (електронного документа), формується з метою внесення даних до Державного земельного кадастру, а також визначають набір базових лексичних та синтаксичних правил для створення електронного документа.

З матеріалів справи слідує, що наслідком перевірки поданої ОСОБА_3 заяви та доданих до неї документів від 29.09.2016 року, Державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області прийнято рішення № РВ-016 від 06.10.2016 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного Земельного кадастру.

У якості підстави для такої відмови зазначено: невідповідність електронного документу установленим вимогам «ХSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу».

Порівнявши приведені у зазначеному рішенні відповідача № РВ-016 від 06.10.2016 року підстави для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного Земельного кадастру з фактичним змістом вимог, структури і технічних характеристик електронного документа згідно з Додатком 1 до вказаного Порядку ведення Державного земельного кадастру, колегією суддів встановлено, що приведена відповідачем підстава є лише узагальненою. При цьому, чіткої суті виявленого порушення при формуванні електронного документу відповідач не вказав та не зазначив якому пункту із приведених вимог вказаного Додатку №1 обумовлений електронний документ не відповідає, і як це порушення впливає на внесення даних до Державного земельного кадастру.

Окрім зазначеного, колегією суддів ураховано положення пункту 75 Порядку ведення Державного земельного кадастру, яким передбачено що у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру вносить електронний документ та відомості, які він містить, до Державного земельного кадастру;

2) робить на титульному аркуші документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалах документації із землеустрою та оцінки земель, що містять графічне зображення об`єктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 15;

3) присвоює за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру земельній ділянці, що реєструється, кадастровий номер та у випадках, зазначених у пунктах 107-161 цього Порядку, відкриває Поземельну книгу (вносить відповідні записи до неї);

4) виготовляє у випадках, зазначених у пунктах 162-199 цього Порядку, витяг з Державного земельного кадастру для підтвердження внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру;

5) оприлюднює інформацію про внесення відомостей до Державного земельного кадастру згідно з пунктом 88 цього Порядку та відповідні відомості про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку;

6) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель з проставленою позначкою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Проставлення Державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом).

Відповідно до пунктів 77-79 Порядку ведення Державного земельного кадастру у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16;

2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

У протоколі проведення перевірки електронного документа зазначаються: 1) дата та номер протоколу; 2) реєстраційний номер заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) вид та назва документації із землеустрою та оцінки земель; 4) відомості про замовника документації із землеустрою, зазначені у підпункті 3 пункту 72 цього Порядку; 5) кадастровий номер (за наявності) та місцезнаходження земельної ділянки або дані про інший об`єкт Державного земельного кадастру, щодо якого вносяться відомості (зміни до них) згідно з відповідною заявою; 6) відомості про розробника документації із землеустрою та оцінки земель; 7) відомості про невідповідність даних електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку; 8) викопіювання з кадастрової карти (плану) відповідної адміністративно-територіальної одиниці з нанесенням на ньому контурів об`єктів перевірки; 9) прізвище та ініціали Державного кадастрового реєстратора, що провів перевірку електронного документа.

Протокол проведення перевірки підписується Державним кадастровим реєстратором та засвідчується його печаткою (п. 78 Порядку).

Розгляд доопрацьованого електронного документа, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, здійснюється у разі повторного звернення заявника відповідно до пунктів 66-78 цього Порядку (пункт 79 Порядку).

Отож, з приведених положень законодавства слідує, що для здійснення державної реєстрації земельної ділянки необхідно за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру внести електронний документ та відомостей, які він містить, до Державного земельного кадастру. У випадку ж невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор повинен був скласти за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16.

До матеріалів справи долучено протокол №ПП -016 від 06.10.2016 року проведення перевірки електронного документа поданого ОСОБА_3 (реєстраційний номер заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру №3В -016) (а.с. 10 т.1), відповідно до якого у графі «відомості про відповідність даних електронного документу» зазначено, що вказаний електронний документ відповідає:

-«наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним індексних кадастрових карт (планів), відомостям про інші об`єкти Державного земельного кадастру, їх кількісним, якісним характеристикам та відомостям про здійснення оцінки земельної ділянки»;

-«встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа»;

-«даним документації із землеустрою або оцінки земель».

Отож, за даними обумовлених тверджень, зазначених у графі «відомості про відповідність даних електронного документу» вказаного протоколу зазначено, що вказаний електронний документ відповідає вимогам щодо до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа та іншим характеристикам.

Проте, незважаючи на обумовлені твердження про відповідність електронного документу всім переліченим вище критеріям, у розділі вказаного протоколу іменованого «Висновок» зазначено, що: «ХSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу».

При цьому, будь- яких обґрунтувань підставності такого висновку Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області та невідповідності електронного документу будь-якому положенню із переліку, які відображені у додатку №1 до Порядку ведення Державного земельного кадастру не зафіксовано, як і не зафіксовано не можливості використання обумовленого електронного документу та відомостей, які він містить для здійснення державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Приписами п. 67 Порядку № 1051 визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Як наслідок, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в порушення п. 3, 5, 6, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, а зокрема: не обґрунтовано; не добросовісно; не розсудливо; без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення; не пропорційно з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересам особи та її цілям на досягнення яких спрямоване таке рішення.

Стосовно ж доводів відповідача та скаржника з приводу того, що серед іншого відмова у внесенні відомостей (змін до них) до Державного Земельного кадастру мотивована тим, що до управління 05.08.2016 надійшло звернення голови СГТ «Пролісок», яким повідомлено Управління про те, що згідно облікових даних товариства землекористувачем вищевказаної земельної ділянки є інша особа, а не заявник, то колегія суддів зазначає таке.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Державна ж реєстрація земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому у пункті 1 статті 1 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак приведена у листі додаткова обставина не може розглядатися як законна підстава для відмови у проведенні державної реєстрації земельної ділянки.

Окрім того, приведена відповідачем у листі додаткова обставина не була підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідача № РВ-016 від 06.10.2016 року.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області № РВ-016 від 06 жовтня 2016 року про відмову ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги, які стосуються прийнятого судового рішення про зобов`язання Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області провести державну реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області за ОСОБА_1 , то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 110, 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію серед іншого подаються заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22.

Суть вказаної заяви полягає у здійсненні реєстрацій певно визначеної земельної ділянки (із присвоєнням їй певного кадастрового номеру, зазначенням її площі та адреси) у Державному земельному кадастрі відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про Державний земельний кадастр".

При цьому, колегія суддів повторно зазначає, що Державна ж реєстрація земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за певно визначеною особою, вжитому у пункті 1 статті 1 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відтак, прийняте судом першої інстанції рішення про зобов`язання Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області провести державну реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області із зазначенням певно визначеної особи, як власника суперечить приведеним положенням законодавства.

Беззаперечно, що у відповідності до приведених норм законодавства, Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області є органом уповноваженим на прийняття рішення щодо здійснення реєстрацій певно визначеної земельної ділянки (із присвоєнням їй певного кадастрового номеру, зазначенням її площи та адреси) у Державному земельному кадастрі відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про Державний земельний кадастр"

Із змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями розуміються повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження полягають у виборі одного з юридично допустимих рішень, що кореспондується з конституційним принципом, закріпленим в статті 19 Конституції України, відповідно до якого, орган державної влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження не є необмеженими, чи абсолютними, та закінчуються з прийняттям таким органом виконавчої влади певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення, задоволення позовних вимог про зобов`язання проведення державної реєстрації земельної ділянки не є втручанням адміністративного суду в дискрецію суб`єкта владних повноважень, а є гарантуванням дотримання прав і вимог законодавства та способом повного відновлення порушених прав та інтересів позивача, законності та справедливості в цілому, як це дозволено суду, зокрема, Конституцією України.

Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області є органом державної влади, відповідно і дискреційні повноваження органів державної влади та спосіб їх здійснення повинні полягати виключно в межах принципу законності із застосуванням норм, що мають законну силу під час вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Недотримання цього принципу призводить до негативних наслідків у вигляді руйнування правових підвалин функціонування механізму органів державної влади, як окремих ланок.

Натомість, як слідує з матеріалів справи у спірних правовідносинах Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області не мало права відмовити у проведенні державної реєстрації земельної ділянки за заявою ОСОБА_3 від 29.09.2016, оскільки була відсутня підстава для такої відмови, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Отже, конструкцією цієї конституційної норми передбачено можливість застосування способів захисту права, в тому числі, не передбачених процесуальними нормами.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

За наведених положень законодавства та фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спосіб відновлення порушеного права у даній справі має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи приведені положення законодавства та фактичні обставини справи, обумовлена позовна вимога підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області здійснити державну реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області у Державному земельному кадастрі відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про Державний земельний кадастр" відповідно до поданої заяви та документів ОСОБА_3 від 29.09.2016року (правонаступником якого є ОСОБА_1 ).

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати у частині зобов`язання Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області провести державну реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області за ОСОБА_1 та ухвалити у названій частині постанову про часткове задоволення вказаної вимоги. У решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Садово-городнього товариства "Пролісок" задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року у справі №817/154/18 скасувати у частині зобов`язання Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області провести державну реєстрацію земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області за ОСОБА_1 .

Ухвалити у названій частині постанову, якою зобов`язати Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області (адреса: 34300, вул. Повстанців,47 смт. Володимирець, Рівненська область) здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1090 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області у Державному земельному кадастрі відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про Державний земельний кадастр" відповідно до поданої заяви та документів ОСОБА_3 від 29.09.2016року ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), правонаступником якого є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

У решті рішення суду залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 07 липня 2022 року