Справа № 380/8020/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року

справа №380/8020/22

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Начальника юридичного департаменту Державної казначейської служби України Бойка Володимира Богдановича про визнання протиправною бездіяльності, протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6, код ЄДРПОУ 37567646), Начальника юридичного департаменту Державної казначейської служби України Бойка Володимира Богдановича (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо нарахування компенсації ОСОБА_1 за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №466/2383/19, виданому Шевченківським районним судом м. Львова 14.02.2020;

-визнати протиправними дії посадової особи центрального органу виконавчої влади - начальника юридичного департаменту Державної казначейської служби України Бойка Володимира Богдановича щодо офіційної, безпідставної відмови у нарахуванні ОСОБА_1 компенсації, після його звернення із заявою від 02.08.2021;

-зобов`язати Державну казначейську службу України нарахувати компенсацію ОСОБА_1 за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №466/2383/19, виданому Шевченківським районним судом м.Львова 14.02.2020 за період з 10.06.2020 по 14.07.2021 та негайно виплатити нараховану компенсацію на особистий рахунок ОСОБА_1 , що знаходиться в Першому українському міжнародному банку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 14.07.2021 на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31.07.2019 у справі №466/2383/19 здійснено безспірне списання коштів для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної стягувану незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду у сумі 625950,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача від 14.07.2021. Позивач вважає, що має право на нарахування та виплату йому компенсації за порушення встановленого ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» строку виконання судового рішення у справі №466/2383/19, ухваленого з підстав, визначених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Позивач вважає бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не нарахування та невиплати йому зазначеної компенсації за його заявою від 26.07.2021 протиправною. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 06.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

У зв`язку з критичним станом фінансуванням суду щодо витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції копія ухвали суду від 06.06.2022, підписана цифровим підписом, була направлена на офіційні електронні адреси відповідачів, які вказані у позовній заяві, а також запропоновано сторонам подавати до суду процесуальні документи (заяви, клопотання тощо) в електронному форматі та здійснювати оперативний обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судом та учасниками судового процесу.

Відповідачі правом на подання відзиву передбаченим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористалися, свою позицію стосовно позову не висловили.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, оскільки суб`єкт владних повноважень не подав відзиву на позовну заяву без поважних причин, суд кваліфікує це як визнання позову.

Частиною 6 ст.162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31.07.2019 у справі №466/2383/19, залишеним постановою Львівського апеляційного суду без змін, за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, Прокуратури Волинської області про відшкодування моральної шкоди, завданої органами досудового розслідування і прокуратури, зобов`язано Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України, здійснити на користь ОСОБА_1 виплату у розмірі 625950,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури.

14.02.2020 на виконання вказаного рішення суду було видано відповідний виконавчий лист, який позивачем пред`явлено до виконання в Державну казначейську служби України.

14.07.2021 на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14.02.2020 у справі №466/2383/19 здійснено безспірне списання коштів для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної стягувану незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду у сумі 625950,00грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача від 14.07.2021.

26.07.2021 позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про нарахування та виплату компенсації за порушення встановленого законом строку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2020 у справі №466/2383/19. У цій заяві позивач зазначив, що прострочення належної йому виплати становить 13місяців, отже, він має право на компенсацію за порушення встановленого статтею 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» строку виконання судового рішення у справі №466/2383/19 про відшкодування шкоди у сумі 625950,00 грн. за рахунок держави, ухваленого на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Листом №5-21-11/15933 від 02.08.2021 Державна казначейська служба України в особі директора юридичного департаменту Володимира Бойка повідомила позивача про те, що відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником, за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Резолютивна частина рішення по справі №466/2383/19 передбачає списання коштів на користь позивача у сумі 625950,00грн. з Державного бюджету України. При цьому, ДКС України, як центральний орган виконавчої влади, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, є виконавцем даного рішення. Таким чином, дія вказаного Закону не поширюється на рішення суду про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність досудового розслідування, органу прокуратури або суду; нарахування компенсації трьох відсотків річних та компенсації за порушення строку перерахування коштів за програмою КПКВК 3304030 законодавством не передбачено.

Позивач вважаючи бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не нарахування та невиплати компенсації за порушення встановленого законом строку виконання судового рішення протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI.

Як передбачено ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч.4 ст.3 України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Так, згідно з п.1 «Положення про Державну казначейську службу України» (затв. Постановою КМУ від 15.04.2015 №215), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

В свою чергу, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою КМУ від 03.08.2011 №845.

Згідно з п.2 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», під «безспірним списанням» розуміються операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету,боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до п.3 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій)).

Згідно з абз.1 п.25 Порядку №845, безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Відповідно до п.48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п.47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Пунктом 49 Порядку №845 також закріплено, що у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п.п.47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Таким чином, з аналізу зазначених норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» від 03.08.2011 №845, видно, що забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету здійснюється у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів, з передбачених бюджетних програм (певних бюджетних асигнувань), в порядку черговості.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові №826/9879/16 від 20.05.2019.

При цьому, згідно з ч.ч.1,2 ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 3-х місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в ч.4 ст.4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Аналогічні положення містяться і в п.50 Порядку №845, відповідно до яких, компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується за заявами стягувачів: Казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в п.48 цього Порядку. Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до п.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Як видно з матеріалів справи та вже зазначалось вище, рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 31.07.2019 у справі №466/2383/19, залишеним постановою Львівського апеляційного суду без змін, за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, Прокуратури Волинської області про відшкодування моральної шкоди, завданої органами досудового розслідування і прокуратури, зобов`язано Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України, здійснити на користь ОСОБА_1 виплату у розмірі 625950,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури.

Тобто, фактично, рішення суду, яким було стягнуто кошти набрало законної сили 21.01.2020.

Однак, Державною казначейською службою України, на виконання отриманого 14.02.2020 виконавчого листа від 14.02.2020 №466/2383/19, 14.07.2021 було перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 625950,00грн., тобто рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31.07.2019 у справі №466/2383/19 фактично було виконано відповідачем лише у липні 2021 року.

Отже, із зазначеного видно, що списання коштів у розмірі 625950,00грн. на користь позивача, у відповідності до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та положень Порядку №845, мало відбутись у тримісячний строк після отримання виконавчого листа (10.03.2020 ДКС України отримала вказаний виконавчий лист), тобто до 10.06.2020, однак ці кошти були виплачені відповідачем тільки в липні 2021 року ( через 13 місяців).

Начальник юридичного управління Державної казначейської служби Бойко В.Б. листом на заяву позивача повідомив, що дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на рішення суду про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органів прокуратури і суду. Нарахування та виплата компенсації за бюджетною програмою КПКВК 3504030 законодавством не передбачено.

Однак такий лист суперечить вимогам Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині 4 статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 50 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ №845 від 03.08.2011, компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується: казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку. Компенсація виплачується казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

Відповідно до частини 3 пункту 51 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ №845 від 03.08.2011, рішення про виплату компенсації затверджується головою казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби.

Таким чином, законодавством чітко визначений обов`язок казначейства нараховувати і виплачувати стягувачу компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми в разі неперерахування протягом трьох місяців коштів за рішенням суду.

Стягнення коштів з боржника державного органу та зобов`язання державного органу виплатити кошти стягувачу, - за своєю правовою природою та змістом прав і обов`язків сторін є тотожними поняттями. І в тому, і в іншому випадку державний орган зобов`язаний перерахувати кошти особі, на користь якої прийнято судове рішення. І в тому, і в іншому випадку судове рішення є виконаним, коли особа отримала присуджені їй кошти. І в тому, і в іншому випадку невиконання або несвоєчасне виконання судового рішення має однакові наслідки: особа не отримує або несвоєчасно отримує належні їй грошові кошти. Відтак і наслідки від невиконання або несвоєчасного виконання судового рішення для боржника мають бути однаковими.

Доводи, викладені в листі за підписом Директотра юридичного управління Державної казначейської служби України Бойка В.Б., що нарахування і виплата компенсації за списання належних стягувану коштів бюджетною програмою та законодавством не передбачено, є протиправними.

У зв`язку з зазначеним, суд дійшов висновку про порушення відповідачем, Державною казначейською службою України, термінів виконання рішення суду, а отже і про наявність усіх підстав для зобов`язання Державної казначейської служби України нарахувати і виплатити позивачу компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за період з 10.06.2020 по 14.07.2021 за порушення строку перерахунку коштів по виконавчому листу у справі № 466/2383/19, виданому Шевченківським районним судом м. Львова 14.02.2020 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31.07.2019, яким зобов`язано Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України здійснити на користь позивача виплату в розмірі 625950,00грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судові витрати у виді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6, код ЄДРПОУ 37567646), Начальника юридичного департаменту Державної казначейської служби України Бойка Володимира Богдановича (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6) про визнання протиправною бездіяльності, протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо нарахування компенсації ОСОБА_1 за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №466/2383/19, виданому Шевченківським районним судом м. Львова 14.02.2020.

Визнати протиправними дії посадової особи центрального органу виконавчої влади - начальника юридичного департаменту Державної казначейської служби України Бойка Володимира Богдановича щодо офіційної, безпідставної відмови у нарахуванні ОСОБА_1 компенсації, після його звернення із заявою від 02.08.2021.

Зобов`язати Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за період з 10.06.2020 по 14.07.2021 за порушення строку перерахунку коштів по виконавчому листу у справі № 466/2383/19, виданому Шевченківським районним судом м. Львова 14.02.2020 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31.07.2019, яким зобов`язано Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України здійснити на користь позивача виплату відшкодування моральної шкоди на суму 625950,00грн.

Стягнути з Державної казначейської служби України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6, код ЄДРПОУ 37567646)за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір на суму 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.