Справа № 520/13322/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 р. Справа № 520/13322/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_3 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, повний текст складено 06.10.21 року у справі № 520/13322/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_3

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та в подальшому прийнятий на військову службу за контрактом у розмірі: вісім мінімальних заробітних плат та зобов`язання військової частини НОМЕР_3 нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та в подальшому прийнятий на військову службу за контрактом у розмірі: вісім мінімальних заробітних плат;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3, щодо не нарахування та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплат позивачу додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) в період з 29.04.2020 року по 16.06.2020 року, з 27.07.2020 року по 11.12.2020 року, з 03.02.2021 року по 09.04.2021 року пропорційно відпрацьованому часу в умовах СОVID-19 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення) в період З 29.04.2020 року по 16.06.2020 року, з 27.07.2020 року по 11.12.2020 року, з 03.02.2021 року по 09.04:2021 року пропорційно відпрацьованому часу в умовах СОVID-19;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за неотримані предмети речового забезпечення та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за неотримані предмети речового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 520/13322/21 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за наявності загальної вислуги 12 років 01 місяців 27 днів.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за наявності загальної вислуги 12 років 01 місяців 27 днів.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримані предмети речового забезпечення.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримані предмети речового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, військова частина НОМЕР_3, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за наявності загальної вислуги 12 років 01 місяців 27 днів та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу вищевказану допомогу, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне та неповне встановлення обставин справи які мають значення для справи, та допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 520/13322/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за наявності загальної вислуги 12 років 01 місяців 27 днів та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу вищевказану допомогу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що станом на день звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту позивач не мав вислугу 10 календарних років військової служби, тому не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при звільнення з військової служби.

Позивач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період з 29.04.2015 р. по 17.05.2021 р. позивач проходив публічну військову службу; з 19.05.2015 р. по 17.05.2021 р. у військовій частині НОМЕР_3, у тому числі з 25.04.2016 р. по 17.05.2021 р. за контрактом у цій частині, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 та відомостями трудової книжки НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 17.05.2021 року №91 позивача, старшого сержанта ОСОБА_1 , командира 3-го відділення 1-го зенітного артилерійського взводу 2-ої зенітної артилерійської батареї зенітного ракетно- артилерійського дивізіону, звільненого відповідно до підпункту "а" п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" наказом від 12.05.2021 р. №37о/с (у зв`язку з закінченням строку контракту) 17.05.2021 року, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 17.05.2021 року №91.

Позивач вважає, що станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу відповідач не провів з ним наступних розрахунків: виплати одноразової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних заробітних плат; одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік; додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) в період з 29.04.2020 року по 16.06.2020 року, з 27.07.2020 року по 11.12.2020 року, з 03.02.2021 року по 09.04.2021 року пропорційно відпрацьованому часу в умовах СОVID-19; а також грошової компенсації за неотримані предмети речового забезпечення.

Не погодившись із вказаною бездіяльністю відповідача з приводу не нарахування та не виплати вищевказаних виплат, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність відмови відповідачем у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за наявності загальної вислуги 12 років 01 місяців 27 днів та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу вищевказану допомогу, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в іншій частині задоволення позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, визначено Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч. 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Крім того, відповідно до абз. 3 пункту 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" встановлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Відповідно до пункту 1 розділу XXXII «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби» наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2020 №200, а саме особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються зі служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах, визначених статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, поняття «календарна вислуга років» застосовується не для визначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність вислуги 10 років і більше.

Отже, положеннями Закону №2011-XII не передбачено будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках, а передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 у справі № 806/2104/17, від 24 листопада 2020 у справі № 822/3008/17, що згідно частини 5 статті 242 КАС України суд застосовує до спірних правовідносин.

З матеріалів справи встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 17.05.2021 року №91 позивача звільнено відповідно до підпункту "а" п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та наказом від 12.05.2021 р. №37о/с (у зв`язку з закінченням строку контракту) 17.05.2021 року, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Загальний час служби (стаж/вислуга років) заявника на момент звільнення становила 12 р. 01 м. 27 дн. (в пільговому обчисленні).

Отже, вислуга на час звільнення позивача становила 12 р. 01 м. 27 дн., тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги була дотримана, у зв`язку з чим вказані вище обставини свідчать, що позивач має право на виплату означеної одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищенаведені обставини, та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до правил ч.2 ст. 15 Закону №2011-XII позивач, як такий що має вислугу більше 10 років, набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не містять аргументів, які не були враховані під час вирішення справи судом першої інстанції та повторюють доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_3 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 по справі № 520/13322/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Я.М. Макаренко