Справа № 120/4543/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

07 липня 2022 р. Справа № 120/4543/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання протиправним та скасування рішення.

24.06.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження в справі. Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначив, що приписами пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відтак, оскільки військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, яка являється відповідачем в справі, з 24 лютого 2022 року переведена на воєнний стан, що відповідно передбачає виконання всім особовим складом військової частини завдань з оборони України, в тому числі і її представниками в судах всіх інстанцій, що, в свою чергу, унеможливлює належним чином здійснити підготовку матеріалів для забезпечення належного захисту інтересів суб"єкта владних повноважень, відповідач вважає, що наявні підстави для зупинення провадження в справі до моменту припинення перебування військової частини та її персоналу у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд зважає на таке.

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Заявляючи вказане клопотання, відповідач зазначив процесуальну норму, на підставі якої заявлено розглядуване клопотання, - п.5 ч.1 ст.236 КАС України.

Відповідно до приписів ст.236 КАС України визначені обов`язкові та факультативні підстави для зупинення провадження у справі, які дійсно перешкоджають розгляду справи та мають об`єктивний характер.

Згідно з п.5 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Із змісту наведеної норми слідує, що така стосується лише фізичної особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Водночас, на юридичних осіб (в тому числі військові частини) положення згаданої норми процесуального закону не поширюються.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України № 389-VIII від 12.05.2015р. "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно з ст.26 цього Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

У своєму клопотанні відповідач не навів будь-яких переконливих та вагомих обставин, які б унеможливлювали розгляд справи на даний час через введення воєнного стану, в зв`язку з чим наведене клопотання слід вважати необґрунтованим.

При цьому, суд враховує, що відповідач не є фізичною особою, яка безпосередньо бере участь у захисті держави України від збройної агресії Російської Федерації, в той же час у штаті військової частини передбачені особи, які здійснюють представництво в судових та інших органах.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача, що в зв"язку з переведенням військової частини на воєнний стан, передбачається, як зазначає представник, виконання всім особовим складом військової частини завдань з оборони України, в тому числі і її представниками в судах всіх інстанцій, що унеможливлює належним чином здійснити підготовку матеріалів для забезпечення належного захисту інтересів відповідача.

Слід зазначити, що крім виконання особовим складом військової частини завдань з оборони України військова частина НОМЕР_1, як підрозділ охорони державного кордону, на теперішній час здійснює також інші завдання, а саме з прикордонного контролю та охорони державного кордону, які безпосередньо не пов"язані з введенням на всій території України воєнного стану та переведенням військової частини на воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України " Про прикордонний контроль " прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Відтак, приймаючи до уваги, що предметом оскарження в даній справі є саме рішення відповідача прийняте згідно з положеннями Закону України " Про прикордонний контроль ", суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідача щодо неможливості належним чином здійснити підготовку матеріалів для забезпечення належного захисту інтересів відповідача в рамках даного судового спору.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до ухвали від 06.06.2022 року справу вирішено розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, в зв"язку з чим відсутня необхідність у прибутті представника відповідача до суду.

В той же час відповідач може скористатися своїм правом подати письмові заяви по суті справи ( відзив, заперечення ), а також подати відповідні докази, в той же самий спосіб, як ним подано дане клопотання про зупинення провадження в справі, зокрема через систему "Електронний суд", або направити відповідну кореспонденцію засобами поштового зв"язку.

Виходячи з викладеного правового регулювання та фактичних даних, аналіз поданого клопотання вказує на відсутність підстав для зупинення провадження у справі, а тому суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача є необгрунтованим і в його задоволенні слід відмовити.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України" (Заява №377/02) у п.52 "Суд повторює, що п.1 ст.6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (Рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п.25, ЕСПЛ 2002-ІІ)".

Отже, як свідчить позиція суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Керуючись ч. 1 ст.236,248,256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження в справі.

Зобов"язати військову частину НОМЕР_1 виконати вимоги ухвали суду від 20 червня 2022 року в частині надання суду витребуваних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України продовжити відповідачу, встановлений судом в ухвалі від 20.06.2022 року процесуальний строк для подання відзиву на позов та витребуваних доказів, визначивши його 15-денним строком з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду першої інстанції окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна