Справа № 320/10540/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року № 320/10540/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "ПРОМ АГРО РОСЬ"

до Київської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "ПРОМ АГРО РОСЬ" з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000017/2 від 19.08.2021, що винесене Київською митницею Держмитслужби;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митного оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, UA100500/2021/00069 від 19.08.2021.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позов мотивовано протиправністю коригування контролюючим органом митної вартості імпортованого позивачем товару, незважаючи на надання декларантом усіх необхідних документів для митного оформлення та визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, та порушенням контролюючим органом приписів законодавства, що регламентує митну справу в Україні, у зв`язку із безпідставним застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів при винесенні оскаржуваного рішення без наявності для того встановлених митним законодавством підстав.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав, що додані позивачем до митної декларації документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з цим відповідач вважає, що спірне рішення прийняте митним органом з урахуванням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.09.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 28.10.2021 замінено сторону Київську митницю Держмитслужби (), на правонаступника - Київську митницю ().

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотання про розгляд справи у судовому засіданні та з повідомленням (викликом) сторін учасники справи не зверталися.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Приватне підприємство «Пром Агро Рось» (місцезнаходження: 09100, Київська обл., м.Біла Церква, вул. Вернадського, 4, кв. 296, ідентифікаційний код 34326378) зареєстроване в якості юридичної особи 30.03.2006, номер запису 1 353 102 0000 001865 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

21 січня 2021 року між ПП «Пром Агро Рось» (далі Покупець) та компанією Zhejiang Powerbelt Co. LTD було укладено контракт №21/01-2021.

Відповідно до п.1.1 контракту продавець зобов`язався продати, а покупець зобов`язався купити товар на умовах поставки FOB Ningbo у відповідності до Інкотермс-2010. Попередня кількість, асортимент, ціни кожної поставки вказуються в Proforma Invoice. Асортимент, кількість та ціна товару, який фактично поставляється, вказується в Comercial Invoice, який є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання контракту 14.04.2021 продавцем було виставлено рахунок-проформу Proforma Invoice №BPWXNP210414-03, відповідно до якого попередня вартість партії товару, який поставляється у відповідності до даного рахунку/фактури становить 26 490,06 доларів США, також 01.07.2021 продавцем було виставлено Comercial Invoice №POW21038-06 відповідно до якого фактична вартість партії товару, яка поставляється становить 27 102,25 доларів США.

На поставку товару позивичем було подано відповідачу електронну митну декларацію №UA 100250/2021/425398, відповідно до якої було ввезено:

1. Конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною менш як 800 мм., та більш як 1200 мм.; ЕР 100 СЕ 300х3 ТК-100 2/0 НБ 100 м 390 кв.м., прокладочного матеріалу 3 бухти; ЕР 100 СЕ 300х3 ТК-100 3/1 НБ 100 м 510 кв.м, прокладочного матеріалу 3 бухти; ; ЕР 100 400х3 ТК-100 3/1 РБ 100 м 906,68 кв.м. прокладочного матеріалу 4 бухти; ЕР 100 400х4 ТК-100 2/0 НБ 100 м 213,33 кв.м. прокладочного матеріалу 1 бухта; ЕР 100 500х3 ТК-100 2/0 РБ 100 м 3250,05 кв.м. прокладочного матеріалу 15 бухт; ЕР 100 500х3 ТК-100 3/1 РБ 100 м1699,98 кв.м. прокладочного матеріалу 6 бухт; ЕР 100 500х4 ТК-100 2/0 РБ 100 м 3733,38 кв.м. прокладочного матеріалу 14 бухт; ЕР 100 500х4 TK-100 2/0 РБ 94 м 250,67 кв.м прокладочного матеріалу 1 бухта; ЕР100 600х2 ТК-100 2/0 РБ 100 м 200 кв.м прокладочного матеріалу 1 бухта; ЕР 100 400х3 ТК-100 2/0 РБ 100 м 519,99 кв.м прокладочного матеріалу 3 бухти; ЕР 100 400х3 ТК-100 2/0 РБ 98 м 169,8 кв.м.прокладочного матеріалу 1 бухта; ЕР 100 400х5 ТК-100 5/2 РБ 100 м -386,67 кв.м. прокладочного матеріалу 1 бухта;

При виготовленні даної продукції використано регенерат.

Використовується в цивільному господарстві та промисловості.

Торговельна марка: відсутня.

Виробник: ZHEJIANG POWERBELT CO., LTD.

Країна виробництва: CN.

2. Конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом. шириною не менш як 800 мм., але не більш як 1200 мм.: ЕР 100 1000х3 ТК-100 2/0 РБ 100 м 433,33 кв.м. прокладочного матеріалу 1 бухта; ЕР 100 1000х3 ТК-100 3/1 РБ 100 м 566,67 кв.м. прокладочного матеріалу 1 бухта; EP100 800х3 TK-100 2/0 РБ 100 м 346,67кв.м прокладочного матеріалу 1 бухта; ЕР 100 PW 800х3 ТК-100 2/0 РБ 100 м 346,67 кв.м. прокладочного матералу, 1 бухта.

При виготовленні даної продукції використано регенерат.

Використовується в цивільному господарстві та промисловості.

Торговельна марка: відсутня.

Виробник: ZHEJІANG POWERBELT CO., LTD.

Країна виробництва: CN

На підтвердження митної вартості вказаних вище товарів позивачем до митного оформления разом з митною декларацією №UA100250/2021/423879 відповідно до вимог МК України подано: пакувальний лист рахунок-проформа (проформа-інвойс) №BPWXNP210414-03 від 14.04.2021;рахунок-фактура (інвойс) №POW21038-06 від 01.07.2021;коносамент 4359-0177-106.13 від 07.07.2021;міжнародна товарно-транспортна накладна №6075 від 16.08.2021; платіжний документ №0609 від 09.06.2021;платіжний документ №00722 від 22.07.2021;рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №12027059 від 12.08.2021; довідка, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 13.08.2021; зовнішньоекономічний договір (контракт) №21/01-2021 від 21.01.2021; договір про надання послуг митного брокера № 14-06/17 від 14.06.2017; договір транспортного експедирування №КН22FS від 01.02.2019; лист №36 від 18.08.2021 про відсутність страхування; лист про відсутність товарної марки від 01.07.2021.

Розглянувши подані ПП «Пром Агро Рось» документи для підтвердження заявленої у ЕМД №UA100250/2021/425398 митної вартості, митний орган направив електронне повідомлення «Враховуючи положення статей 8 та 9 Конституції України, статті 1 Митного кодексу України, статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року та рекомендацій представників Європейської Комісії щодо залучення Інструменту технічної допомоги та обміну інформацією (ТАІЕХ), орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

1) Положеннями п. 2.1 та 2.3 контракту від 21.01.2021 №21/01-2021, згідно якого здійснюється поставка товару між продавцем (Zhejiang Powerbelt Co. Ltd.) та покупцем (ПП "Пром Агро Рось", Україна), далі - Контракт, визначено, що ціни на товар включають вартість експортного пакування та маркування. Відомості щодо включення до ціни товару інших витрат відсутні. Разом із тим, положеннями п. 1.1 контракту передбачено постачання товару на умовах поставки FОВ-Нінгбо. Відповідно до положень Інкотермс-2010, при умовах поставки FОВ до обов`язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження і загрузка на борт. Таким чином є ймовірність не включення інших складових митної вартості.

2) Положенннями п. 6.2 контракту від 21.01.2021 №21/01-2021 визначено порядок внесення передоплат та зазначено, що перша частина передоплати (задаток) в розмірі 30% вноситься від суми, що вказана в рахунку-проформі та друга частина передоплати в розмірі 50% вноситься після отримання копії транспортної накладної (коносаменту) та згідно комерційного інвойсу. До декларації додано платіжні доручення №0408 від 09.06.2021 та №0722 від 22.07.2021 на загальну суму 21 498,152 дол. США, що не становить 80% від комерційного інвойсу (21681,8 дол. США) №POW21038-06 від 01.07.2021 та порушує вищевказаний пункт договору.

Також якщо через 90 днів згідно п. 6.2 контракту буде надана третя частинна передоплати після дати видачі коносаменту вирахувана загальна передоплата становить не 100% як вказано в п. 6 контракту (передоплата згідно з цим контрактом повинна проводитись покупцем в USD шляхом банківського переводу) 27 102,25 USD, а буде становити 26 918,602 USD тобто мають різницю (183,648 USD), шо порушує вищевказаний пункт договору та є розбіжністю яка має вплив на визначення митної вартості.

В CMR від 16.08.2021 №6075 в графі 23 «перевізник» зазначене ТОВ «Мультитранс», тоді як до митного оформлення надано рахунок про транспортні витрати від №12027059 від 12.08.2021 «KUEHNE+NAGEL».

Декларантом нe надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, тобто товар з різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр.

Декларакт не надав до митного оформлення заявку на транспортно-експедиційні послуги згідно п. 3.6 договору № КН 22 FS від 01.02.2019.

Позивачем 18.08.2021 було надіслано митному органу пояснення з приводу запитуваних документів, та додатково було надіслано митному органу: заявку на транспортію-експедиційні послуги №4 від 07.07.2021; митну декларацію країни відправлення №17749095 від 01.07.2021 з перекладом на українську мову; сертифікат №213326В0/003881 від 19.07.2021; висновок за результатами цінового моніторингу від 17.08.2021 №Ц-770; прайс лист від 01.04.2021; платіжне доручення №928 від 12.08.2021; лінійний коносамент №NBKN107158 від 07.07.2021 з перекладом на українську мову; переклад на українську мову коносаменту №4359-0177-106.013 від 07.07.2021.

Відповідач за результатом розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів відмовив у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UА100250/2021/000017/2 від 19.08.2021.

Відмову у митному оформленні вказаного вище товару відповідач відмовив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100250/2021/00069 від 19.08.2021.

У п. 33 оскаржуваного Рішення відповідачем зазначено:

«На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 65, 335 Митного кодексу України (далі МК України), п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема:

Положеннями п. 3.1 контракту від 21.01.2021 №21/01-2021 згідно якого здійснюється поставка товару між продавцем (Zhejiang Powerbelt Co., Ltd, КНР) та покупцем (ПП «Пром Агро Рось», Україна) далі-контракт, визначено, що частина передоплати становить 30% від суми вказаної у проформі від №18.02.2021 №BPWXNP210218-03 не відповідає сумі вказаній у платіжних документах. Відповідно до п. 6.2 друга частина становить 50% відповідно до рахунку від 19.05.2021 №POW21032-06 не відповідає сумі вказаній в платіжному дорученні. Також відповідно до п. 6.2 третя частина оплати розраховується як різниця між сумою в інвойсі та передоплатою.

Положеннями п. 6.2 контракту вфд 21.01.2021 №21/01-2021 визначено порядок внесення передоплат та зазначено, що перша частина передоплати (задаток) в розмірі 30% вноситься від суми, що вказана в рахунку-проформі та друга частина передоплати в розмірі 50% вноситься після отримання копії транспортної накладної (коносаменту) та згідно комерційного інвойсу. До декларації додано платіжні доручення №0408 від 09.06.2021 та №0722 від 22.07.2021 на загальну суму 21498,152 дол. США, що не становить 80% від комерційного інвойсу (21 681,8 дол. США) №POW21038-06 від 01.07.2021 та порушує вищевказаний пункт договору. Також якщо через 90 днів згідно п.6.2 контракту буде надана третя частина передоплати після дати видачі коносаменту вирахувана загальна передоплата становить не 100% як вказано в п. 6 контракту (передоплата згідно з цим контрактом повинна проводитись покупцем в USD шляхом банківського переводу) 27 102,25 USD буде становити 26 918,602 USD тобто мають різницю (183,648 USD), шо порушує вищевказаний пункт договору та є розбіжністю яка має вплив на визначення митної вартості.

Декларантом нe надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, тобто товар з різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр.

Декларакт не надав до митного оформлення заявку на транспортно-експедиційні послуги згідно п. 3.6 договору № КН 22 FS від 01.02.2019.

В CMR від 16.08.2021 №6075 в графі 23 «перевізник» зазначене ТОВ «Мультитранс», тоді як до митного оформлення надано рахунок про транспортні витрати від №12027059 від 12.08.2021 «KUEHNE+NAGEL».

Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу україни, декларантом для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599. До таких документів належать : акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури декларантом не надано.

Тому відповідно до ч.2 ст. 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимогам ч. 3 ст.53, ст.ст. 54, 57 ч. 3 ст. 53, ст. 57 МК України додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.

За результатом додатково наданих документів встановлено.

Додатково наданий висновок прийнято де уваги митницею, але не може бути підставою для підтвердження митної вартості. У експертному висновку експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару на підставі інвойсу та контракту та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари. Експертом здійснено посилання на джерела інформації, а саме: інтернет ресурс аlіbаbа.соm. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових та професійну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів). Відповідно до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2013 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. У зв`язку з чим, наданий висновок підготовлений з порушенням вищезазначеного підходу, він не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Відсутність цінових пропозицій до висновку, а також жодних розрахунків, які б дали змогу впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації наданий експертний висновок не містить. Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Отже, подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ч.2 ст. 58 МК України.

У зв`язку із вищевикладеним, посадовою особою митниці праведно з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МК України.

Жодних вимог у порядку 4.6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2в та 2 г на основі віднімання та додавання вартостей не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у мітниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну терииторію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою.

До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою застосування другорядного методу 2 г резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело імформації, яким користувався митний орган при зідійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: товар №1 митна декларація від 21.07.2021 №UA500020/2021/203254 вартість згідно джерела інформації 2,41 $/кг.

Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст.53 МК України, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД. Декларант має право на випуск товарів у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості товарів у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду. Наголошуємо про право митного органу щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації торгівлі».

Вважаючи такі рішенням відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Основним нормативним актом, що регламентує питання митної справи, є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга). У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (пункти 1-8 частини третьої). У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта).

Згідно статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу(частина друга). За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя). Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина п`ята). Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина перша). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу(частина п`ята). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста).

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (пункти 1-4).

Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

VI. Оцінка суду

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Вказане відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-УІ "Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства, митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частин 1 та 2 статті 54 Митного кодексу України.

Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі № 21-127а15, від 30.06.2015 року у справі №21-591а15 (814/283/14).

Митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) наявність розбіжностей між окремими документами; 2) наявність ознак підробки певних документів; 3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Дослідивши оскаржуване рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА100250/2021/000017/2 від 19.08.2021 судом встановлено, що воно не містить конкретної складової митної вартості товару, яка не була підтверджена позивачем під час його митного декларування та митного оформлення за митною декларацією №UA100250/2021/423879.

Судом досліджено наданий позивачем відповідачу контракт №21/01-2021 від 21.01.2021, зі змісту якого убачається, що товар постачався продавцем позивачу на умовах FOB Ningbo.

Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)» (розподіл витрат між продавцем та покупцем на здійснення поставки товару на умовах РОВ Інкотермс 2010 відповідає розподілу зазначених витрат при аналогічних умовах поставки згідно Інкотермс 2000) передбачено, що на умовах поставки РОВ продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Тобто, покупець, бере на себе всі ризики втрати або пошкодження товарів, як і інші витрати з моменту фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження.

Інкотермс (англ., International commerce terms) - міжнародні комерційні умови, комплект міжнародних правил з тлумачення найбільш широко використовуваних торговельних термінів (умов) в галузі міжнародної торгівлі.

Умови Інкотермс є стандартизованими. Такі умови регламентують момент передачі права власності на товар і всі пов`язані із цим ризики. Застосовуються в міжнародних договорах купівлі-продажу. Інкотермс встановлюють правила, які регулюють питання пов`язані з доставкою товарів від продавця до покупця. Це включає в себе власне перевезення, відповідальність за експортне та імпортне оформлення товарів. Ці правила визначають відповідального за сплату доставки, митного оформлення, та страхування ризиків на шляху транспортування товарів у залежності від означених стандартних умов поставки.

Згідно Інкотермс в редакції 2010 року

FОВ (...named port of shipment) англ. On Board, або Франко борт (...назва порту відвантаження) - термін Інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FОВ на продавця покладається обов`язок нести усі витрати, зв`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в призначеному порту відвантаження, і - оплатити, якщо це буде потрібно, усі витрати, зв`язані з виконанням митних формальностей для експорту, як і інші мита, податки та інші збори, що підлягають оплаті при експорті товару.

Суд зазначає, що висновок відповідача про не включення до вартості товару експортного мита та інших зборів, а також вартості доставки в порт, вартості завантаження і загрузки товару на борт судна не відповідають фактичним обставинам та умовам контракту.

Відповідач в оскаржуваному рішенні в пунктах 16 та 17 зазначив, що загальна сума за розрахунком (фактурна вартість) 27 102,25 дол. США, що еквівалентно 722 957,94 гривень, заявлені декларантом складові митної вартості (нарахування до ціни договору) 171 144,82 гривня що сумарно становить 3 894 102,76 гривень, що відповідає вартості товару яка вказана позивачем у електронній митній декларації № UA100250/2021/425398. Слід звернути увагу на те, що до цієї вартості позивачем було включено вартість транспортування в сумі 171 144,82 гривень, що спростовує висновок відповідача в частині недостовірності декларування витрат на транспортування.

Щодо позиції про невідповідність оплати умовам контракту.

Відповідно до умов контракту перша передоплата становить 30% від суми вказаної у проформі інвойсу. В проформі інвойс попередніія вартість товару визначена в розмірі 26 490,09 доларів США. 30% від якої становить 7947,03 доларів США, що були сплачені 09.06.2021 на підвердження чого відповідачу було надано відповідний платіжний документ.

В інвойсі остаточна вартість товару визначена в сумі 27 102,25 дол. США відповідно до умов контракту передплаті підлягає 50% від вартості товару яка вказана у інвойсі, що становить 13 551,13 доларів США, яка була сплачена 22.07.2021 на підтвердження чого відповідачу було надано відповіднимй платіжний документ.

Відповідно до пункту 6.2. Контракту №21/01-2021 визначено, що третя частина оплати розраховується як різниця між вартістю поставки яка вказана в комерційному інвойсі, передоплатою (задатком) яка здійснена у відповідності до проформи-інвойсу та другою передоплатою шляхом банківського переказу та здійснюється протягом 90 днів з дати видачі коносаменту.

Тобто сума остаточної оплати розраховується наступним чином: від вартості товарів які вказані в комерційному інвойсі віднімається перша частина передоплати в розмірі 30% від суми яка вказана в проформі інвойсі та друга частина передоплати в розмірі 50% від вартості товару відповідно до комерційного інвойсу.

Отже, розмір третьої частини платежу становить: 27102,25 - 7947,03 -13551,13= 5604,09 доларів США, що повністю спростовує висновок митного органу про невідповідність. платежів умовам контракту,

Коносамент №4359-0177-106.03 був виданнй 07.07.2021 року, тобто відповідно до умов пункту 6.2. контракту остаточна оплата має бути здійснена до 06.10.2021, на момент подачі митної декларації та прийняття оскаржуваного рішення строк остаточної оплати не наступив.

Строки оплати залишку товару в розмірі 20% на момент подання митної декларації не наступив.

Відповідію ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 2 статті 53 МК України, документами які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, то документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі якиіх проводився розрахунок митної вартості; 2) зоовнішньоекономічний договір ( контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа ( якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок- сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інших платіжних та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентіфікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару піллягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Щодо не надання до митного оформлення заявки на транспортно-експедиційні послуги згідно договору №KN22FS від 01.02.2019.

Позивач зазначає, що така позиція не відповідає дійсності, оскільки ним було надано дану заявку 18.08.2021 року разом з поясненнями на електронний запит відповідача.

Що стосується висновку за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-промислової палати №Ц-770 ви 17.08.2021 не може бути прийнятий до уваги, суд звертає увагу на ч. 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України», у якій зазначено, що саме торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного Закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України, митним органом не надано будь-яких доказів недостовірності чи спростування вказаного висновку.

Щодо позиції відповідача про те, що декларантом не надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару.

Ціна товару визначається продавцем (виробником) самостійно і декларант як покупець не має інформації про принципи визначення продавцем ціни товару.

ПП «Пром Агро Рось» як покупець товару не має і не може мати в наявності документів які дозволяють визначити принципи формування продавцем ціни на свої товари. Формування ціни на товар є виключним правом продавця, який визначає ціну на кожними окремими товарами самостійно, керуючись при цьому нормами законодавства КНР та своєею комерційною політикою.

Стосовно позиції про те, шо згідно наданих товаро-транспортних накладних CMR перевізником товару ТОВ «Мультитранс», у той же час до митного оформлення було надано рахунок на оплату транспортних послуг, що виданий ДП «КЮНЕ і НАГЕЛЬ».

Перевезення які відображені в наданих митниці CMR здійснювались по території України за маршрутом Чормоморський морський порт- м. Біла Церква.

Відповідно до ч. 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, якщо вони продаються на експорт в Україну, скорегована в разі потреби, з урахуванням положень ч. 10 ст. 58 МК України.

Ч. 10 ст. 58 МК України містить вичерпний перелік витрат, які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України, до таких витрат відносяться також витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

При поданні митної декларації витрати на транспортування, зазначених в ній товарів, до митної території України були включені позивачем до митної вартості товарів. Розмір таких витрат підтверджується рахунком від ДП «КЮНЕ і НАГЕЛЬ» та повністю сплачені, підтвердження чого було надано до митного оформлення.

Витрати на перевезення товарів по митній території України відповідно до ст. 58 МК України не відносяться до витрат, які включаються до митної вартості товару.

Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, та не вказав яку саме складову митної вартості неможливо встановити зі змісту поданих документів.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА100250/2021/000017/2 від 19.08.2021, тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає таке.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Тобто, однією з підстав для відмови у прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів.

Оскільки, на час прийняття оспорюваних карток відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, відповідні рішення суб`єкта владних повноважень також є протиправними та підлягають скасуванню.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VIIІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 30.08.2021 №973. Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці підлягають понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 4540,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000017/2 від 19.08.2021, що винесене Київською митницею Держмитслужби.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митного оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, UA100500/2021/00069 від 19.08.2021.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Пром Агро Рось» (ідентифікаційний код 34326378, місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вулиця Вернадського, буд. 4 кв. 296) судовий збір у сумі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київської митниці (ідентифікаційний код 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата підписання та виготовлення повного тексту рішення - 11.07.2022