Справа № 160/21517/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2022 року Справа № 160/21517/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Врони О. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро заяву Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» до Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровської митниці Держмитниці , в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення:

- рішення про коригування митної вартості № UA110230/2021/000075/2 від 23.03.2021 та картку відмови № UA110230/2021/000189;

- рішення про коригування митної вартості № UA110230/2020/000227/2 від 21.10.2020 та картку відмови № UA110230/2020/000477.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач, не погодившись із задекларованою позивачем митною вартістю за ціною договору, визначив її самостійно у порядку та спосіб, які позивач вважає протиправними. Позивачем були надані відповідачу всі необхідні документи, що підтверджують митну вартість товару у відповідності до вимог ч.2 ст.53 Митного кодексу України і не містили жодних розбіжностей та ознак підробок, а тому у митного органу були відсутні підстави для коригування митної вартості ввезених позивачем товарів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 року відкрито провадження у справі №160/21517/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 за заявою Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби замінено відповідач у справі №160/21517/21 Дніпровську митницю Держмитслужби на Запорізьку митницю, як відокремлений підрозділ Держмитслужби.

02.12.2021 від Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Обґрунтовуючи подану заяву, відповідач зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 24 Митного кодексу України у порядку , встановленому Податковим кодексом України, здійснюється оскарження податкових повідомлень-рішень митних органів.

За змістом норм ст.ст. 14, 56, 102 ПК України рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за своєю суттю не є рішеннями контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання або податковими повідомленнями-рішеннями.

Ні податковим кодексом України, ні Митним кодексом України, не встановлено спеціальний строк звернення до суду з приводу оскарження вказаних рішень, а відтак застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 122 КАС України, яким передбачено шестимісячний строк звернення до суду з позовом.

Оскаржувані позивачем рішення про коригування митної вартості № UA110230/2021/000075/2 і картка відмови № UA110230/2021/000188 та рішення про коригування митної вартості № UA110230/2020/000227/2 і картка відмови № UA110230/2020/000477 були прийняті митницею відповідно 23.03.2021 і 21.10.2020 та в ті ж дні отримані декларантом. Виходячи з положень ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 120 КАС України шестимісячний строк на оскарження закінчився 23.09.2021 і 21.04.2021 відповідно, проте позивачем подано позовну заяву до суду 08.11.2021, тобто з пропуском процесуального строку на оскарження вищезазначених рішень.

Позивач не зазначив обґрунтованих і поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження.

Дослідивши матеріали справи, при вирішенні питання про залишення без розгляду позовної заяви, суд виходить з наступного.

Частина 1 ст. 5 КАС України визначає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Тобто, початком перебігу строку звернення до адміністративного суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Позивач у позовній заяві не спростовує того факту, що про спірні рішення митного органу дізнався в день їх прийняття, вважає, що у спірних правовідносинах для звернення з позовом застосуванню підлягає строк, встановлений ст. 102 ПК України, а саме строк давності тривалістю у 1095днів.

Суд не погоджується з такою позицією позивача

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Суд зазначає, що предметом оскарження у цій справі є рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови митного органу.

Частинами 1, 2 ст. 24 МК України встановлено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є: 1) рішення - окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 МК України, оскарження податкових повідомлень-рішень органів доходів і зборів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Наведена норма передбачає оскарження у порядку, встановленому Податковим кодексом України саме податкових повідомлень-рішень, а не будь-яких інших рішень митного органу.

За приписами ч. 1 ст. 29 МК України рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Оскільки позивач у даній справі оскаржує рішення митного органу, які прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України.

Враховуючи те, що позивач у даній справі оскаржує рішення митного органу, які прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України і становить шість місяців.

Згідно ч. 5. ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Даний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постановах від 18 червня 2020 року у справі №805/1536/17-а, від 18 лютого 2021 року у справі №826/14826/16), від 11 серпня 2021 у справі № 540/1949/19.

При цьому суд зауважує, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду згідно з постановою від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Судом факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду виявлено після відкриття провадження у справі і подання відповідачем заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач до заяви про залишення позову без розгляду надав докази про її направлення на офіційну електронну адресу позивача.

Враховуючи вказані обставини, судом було надано достатньо часу для надання позивачем обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з урахуванням доводів відповідача у заяві про залишення позовної заяви без розгляду, натомість позивач не скористався своїм правом спростувати висновки митного органу.

Суд зазначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний надати докази поважності причин його пропуску.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зазначає, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, порушуючи порядок звернення до суду, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, до нереалізації цього права привела власна пасивна поведінка Товариства.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивач в позовній заяві не заявив про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду після отримання заяви про залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною 5 ст. 240 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.132 КАС України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Таким чином, повернення судового збору може бути розглянуто судом у випадку подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись статтями 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про залишення позову без розгляду у адміністративній справі №160/21517/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» до Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» до Запорізької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 КАС України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст.295 КАС України, шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Врона