Справа № 364/269/22
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/269/22
Провадження № 2-а/364/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2022 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судового зсідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_2 )

представник позивача: Романішін Євгеній Володимирович (адвокат, свідоцтво № 4902/10, РНОКПП НОМЕР_3 , поштова адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; А )

до

Чернігівської митниці ( , адреса: проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, № тел. , e-mail: )

представниця відповідача: Поломана Катерина Миколаївна

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0100/10200/22 від 23.05.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

07.06.2022 року представник позивача звернувся до суду, вказуючи, що 04.06.2022 року позивачка отримала постанову у справі про адміністративне правопорушення винесену 23.05.2022 року відносно неї за порушення митних правил, зокрема ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, за якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 гривень. Не погоджуючись з постановою № 0100/10200/22 та вважаючи її безпідставною та протиправною представник позивача, посилаючись на обставини викладені у позові та на поважність пропуску строку для оскарження постанови і на ст. 19 Конституції України, ст. ст. 77, 160, 161, 168, 171, 286 КАС України, просить суд:

-поновити пропущений строк для оскарження;

-скасувати постанову № 0100/10200/22 від 23.05.2022 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000,00 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити;

-стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 992,40 гривень.

Ухвалою суду від 13.06.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи на 23.06.2022 року за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 286 КАС України у судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін.

20.06.2022 року до суду надійшло клопотання представниці відповідача, яким вона просить суд провести судовий розгляд в режимі - відеоконференція, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Клопотання представника Чернігівської митниці було задоволено.

Одночасно на електронну адресу суду (23.06.2022 року відзив надійшов у письмовому вигляді) надійшов відзив, яким Чернігівська митниця заперечує проти вимог ОСОБА_1 , вказуючи на їх безпідставність ( а.с.28-30, 44-70). Просять у задоволенні позову відмовити.

23.06.2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку з клопотанням представника позивачки, який просив відкласти розгляд справи та надати йому час для ознайомлення з відзивом, оскільки він та позивач станом на 23.06.2022 року його не отримали.

Судовий розгляд відкладено на 09:00 годину 01.07.2022 року.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені судом про час, дату та місце розгляду справи.

01.07.2022 року до суду через систему « Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника позивача Романішіна Євгенія Володимировича, в якихзазначає, що 23.06.2022 року ознайомившись з матеріалами справи він «виявив» копію відзиву на позовну заяву на 5 аркушах. Посилаючись на ст. 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Позивач право користування транспортним засобом АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , країна реєстрації Республіка Литва, будь-яким третім особам, в тому числі громадянину ОСОБА_2 і громадянці ОСОБА_3 не передавала, не підписувала жодних договорів купівлі продажу вищевказаного транспортного засобу, та не є власником. Автомобіль вибув з її користування поза її волею. Матеріали справи не містять будь-яких доказів наявності договорів купівлі-продажу автомобіля, актів приймання-передачі транспортного засобу, які б вказували на протиправну дію, як на основний доказ вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що за наведених ним обставин позивачем ніяких митних правил не порушувалося, відсутній склад правопорушення, а справа підлягає закриттю. Вчергове звертає увагу суду на дату виявлення правопорушення, строки притягнення до адміністративної відповідальності та просить суд скасувати постанову № 0100/10200/22 від 23.05.2022 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити ( а.с. ).

Одночасно представник позивача просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та позивача ( а.с. 90).

Представник відповідача надіслала на адресу суду заяву, якою просить суд провести розгляд справи за її відсутності, одночасно просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на відзив ( а.с. 94).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим суд розглянув справу за відсутності сторін.

Ураховуючи положення ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши доводи сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 23.05.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.4 ст. 469 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 34000,00 гривень, про що свідчить постанова Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил № 0100/10200/22 ( а.с. 9-10).

В постанові зазначається, що на підставі доповідної записки від головного державного інспектора сектора митного оформлення митного поста «Козелець» Чернігівської митниці Марії Бунак ( а.с. зворотній бік 49 -50) та пояснень ОСОБА_3 від 04.11.2021 року ( а.с. 51) складено протокол про порушення митних правил № 0100/10200/22 від 25.01.2022 року за ознаками порушення ч. 4 ст. 469 МК України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( а.с. 47- 49).

04.11.2021 року до сектору митного оформлення митного поста «Козелець» Чернігівської митниці до митного оформлення було подано митну декларацію типу ІМ 40 АА № UA 102030/2021/000694, за якою заявлено в митному режимі «імпорт» автомобіля АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ( країна реєстрації Литва) ( а.с. 52).

Відповідно до інформації наявної в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», проведеною перевіркою, встановлено, що транспортний засіб марки АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , ввезено з метою особистого користування на митну територію України 19.05.2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС у митному режимі транзиту громадянкою України ОСОБА_1 ( а.с. 53).

Інформація щодо переміщення через митний кордон України автомобіля марки АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , поміщення зазначеного транспортного засобу в інший митний режим дозволений Митний кодексом України, після 19.05.2018 року в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» відсутня. В ході здійснення митного контролю та перевірки документів було встановлено, що вищевказаний транспортний засіб було передано відповідно до договору купівлі-продажу від 26.09.2021 року № б/н громадянці України ОСОБА_3 ( а.с. 55,56) ( п-т HM 331655) без дозволу митного органу.

Матеріали справи вказують, що опитана 04.11.2021 року громадянка ОСОБА_3 інформацію щодо ввезення на митну територію України автомобіля марки АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 іншою особою підтвердила та повідомила, що автомобіль було придбано 10.05.2021 року на території України в місті Києві, після чого їй було передано автомобіль та документи на нього.

Таким чином громадянка ОСОБА_1 передала транспортний засіб для особистого користування - легковий автомобіль марки АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , ввезений 19.05.2018 року у режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та 25.01.2022 року складено протокол про порушення митних правил № 0100/10200/22 ( а.с. 47-49) .

У протоколі зазначено, що громадянка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану адресу 28.01.2022 року Чернівіська митниця направила повідомлення, яким сповістила позивачку про виявлення правопорушення. Одночасно на адресу позивачки було направлено примірник протоколу, в якому містилася інформація про час та місце розгляду , а саме 11:00 година 24 лютого 2022 року ( а.с. 49).

Повідомлення митного органу № 7.11/7.11-20-04/10935/ від 28.01.2022 року про порушення 25.01.2022 року відносно ОСОБА_1 справи за порушення митних правил ( а.с. 57), позивачка отримала 09.02.2022 року ( трекінг Укрпошти а.с. 58).

В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, яким він просить відповідача Чернігівську митницю відкласти розгляд протокола про порушення митних правил № 0100/10200/22 мотивуючи своє клопотання тим, що він бажає подати нові докази, які мають істотне значення для вирішення справи ( а.с. 60).

Чернігівська митниця відклала розгляд протокола № 0100/10200/22 на 13:40 год 23.05.2022 року про що особисто повідомила ОСОБА_1 ( трекінг НОМЕР_7 , відправлення вручено 21.05.2022 року) ( а.с.63).

З досліджених судом трекінгів щодо руху поштових відправлень з сайту «Укрпошта», наданих представником відповідача, вбачається, що поштові відправлення Чернігівської митниці щодо протоколу та щодо часу і місця розгляду протоколу було отримано особисто позивачкою та вона достеменно знала, про дату розгляду - 24.02.2022 року, але свідомо скористалася своїми процесуальними правами та заявила клопотання про відкладення розгляду справи ( а.с.60). Щодо часу та місця розгляду протоколу 23.05.2022 року позивачка повідомлена належним чином, але своїм правом бути присутньою на розгляді вона не скористалася. 23.05.2022 року Чернігівська митниця постановила постанову та наклала адміністративне стягнення на позивачку. Натомість у позовній заяві позивачка надає суду інформацію протилежну встановленим фактам. Проте відповідачем надані суду письмові докази, які і містяться в матеріалах даної справи, які повністю спростовують посилання позивачки ( а.с. 47-69).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1 та 2 статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 КУпАП - питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд, ознайомившись з проханням представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, з мотивів того, що позивач отримала постанову Чернігівської митниці лише 04.06.2022 року, вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк.

Відповідно до ст. 286 ч. 2 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Суд, згідно з ч.1 ст.121 КАС України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, та визнає причини його пропуску поважними, окрім того, матеріалами справи підтверджуються доводи представника позивача щодо причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

У позові представник позивача зазначає, що позивачка отримала постанову лише 04.06.2022 року , викликів на розгляд справи вона не отримувала, з матеріалами справи про порушення митних правил взагалі не ознайомлена, що свідчить про порушення правил розгляду справи. Справу розглянуто без участі позивачки, її не було належним чином повідомлено, що свідчить про порушення порядку розгляду справи та відповідно про прийняті неправомірні рішення, чим порушено правила ст. ст. 498, 526 МК України, якими визначено право особи про сповіщення її про розгляд справи та бути присутньою при розгляді.

Окрім того представник позивачки зазначає, що з 29.04.2011 року по 27.10.2020 року позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюбні стосунки фактично тривали до червня 2018 року. За час спільного проживання ними було придбано автомобіль АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ( країна реєстрації Литва). Після розпаду сім`ї чоловік забрав спільно нажите майно та зник у невідомому їй напрямку, разом з іншим він забрав і названий автомобіль. Позивачка жодного договору купівлі -продажу про передачу транспорного засобу третім особам не підписувала та вказаний автомобіль вибув з її користування поза її волею.

Звертає увагу суду на ту обставину, що постанову відносно ОСОБА_1 прийнято 23.05.2022 року в той час як правопорушення виявлено 04.11.2021 року, тобто минуло більше шести місяців ( строк для винесення постанови закінчився 04.05.2022 року). Посилається на положення ст. 38 КУпАП представник позивача вказує, що на момент ухвалення постанови минули визначені КУпАП строки притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак вказує, що відповідач повинен був закрити провадження в силу положень ст. 247 КУпАП та на ст. 467 МК України, яка вказує, що якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами чи іншими органами адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня його виявлення .

З такою позицією представника позивача суд не погоджується.

Так, 20.06.2022 року на електронну адресу, а 23.06.2022 року на адресу Володарського районного суду Київської області надійшов відзив Чернігівської митниці , відповідно до змісту якого представник останнього просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку із неправильним застосуванням представником позивача норм матеріального права в обґрунтування своєї позиції та невідповідності викладених у позові висновків фактичним обставинам справи.

На обґрунтування вищевказаних заперечень представниця відповідача вказала, що митницею вживалися заходи щодо забезпечення присутності ОСОБА_1 при розгляді справи, а саме на її адресу надсилались виклики та примірник протоколу про порушення митних правил, які позивачка ігнорувала. Примірник протоколу про порушення митних правил від 25.01.2022 року № 0100/10200/22, в якому зазначено час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення направлений позивачці листом від 28.01.2022 року № 7.11/7.11-20-04/10/935 ( рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентифікатором № 844 отримане 09.02.2022 року). Тобто протокол про порушення митних правил вручений громадянці ОСОБА_1 за правилами визначеними ч. 9 та ч.10 ст. 494 МК України. Лист від 11.05.2022 року № 7.11/7.11-20-04/5523 ( рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентифікатором поштового відправлення № 782 ОСОБА_1 отримала 21.05.2022 року). Тобто громадянка належним чином повідомлена про час та місце розгляду протоколу про виявлене порушення митних правил. Представниця відповідача посилалася на частину 4 ст. 526 МК України, яка визначає, що у разі належного повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи, такий розгляд можливо провести за відсутності винної особи. Що стосується строків накладення адміністративного стягнення, представниця відповідача, в обґрунтування правомірності дати винесення постанови зазначила, що на підставі наказу Державної митної служби України від 24.02.2022 року № 113 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року та неможливістю виконувати територіальними органами Державної митної служби України своїх повноважень у повному обсязі встановлювався простій Чернігівської митниці з 24.02.2022 року по 01.05.2022 року, що у свою чергу листом від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України керуючись ст. ст. 14, 14-1 Закону України « Про торгово-промислові палати в Україні» визначили як надзвичайні та невідворотні обставини ( форс-мажорні обставини).

Відповідно до ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Статтею 498 МК України визначені права осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема, їх права знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно п. 3 розділу 1 наказу ДМСУ № 1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" встановлено, що ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу 1 зазначеного наказу ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред`явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

У відповідності до п. 7 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" власник т.з. або вповноважена особа, який переміщує т.з. через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на т.з. або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 469 МК України передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 469 МК України має бути встановлено, що: транспортний засіб який ввозився на митну територію України перебував у володінні, користуванні чи розпорядженні позивача; позивач безпосередньо ввозив такий транспортний засіб на митну територію України та поміщував його у митний режим транзит (в тому числі має бути встановлено, що саме він заявляв митний режим транзит з наданням митнику відповідних документів на підтвердження права власності або користуванням т.з.).

Судом наразі встановлена наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення визначеного ч. 4 ст. 469 МК України. Так, транспортний засіб марки АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , ввезено з метою особистого користування на митну територію України 19.05.2018 року у митному режимі транзиту. В подальшому позивачка передала (договір купівлі-продажу від 26.09.2021 року № б/н) громадянці ОСОБА_3 без дозволу митного органу, яка підтвердила та повідомила, що автомобіль було придбано 10.05.2021 року. Таким чином ОСОБА_1 передала транспортний засіб для особистого користування - легковий автомобіль марки АУДІ «AUDI A6», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , ввезений 19.05.2018 року у режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Згідно частини першої статті 90 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 4 п. 60 МК України транспортні засоби особистого користування це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Ст. 255 ч. 5 МК України встановлено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ст. 325 ч. 3 МК України).

Згідно ст. 380 ч. 5 абз. 1, 3 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

У відповідності до пункту 7 розділу 1 наказу ДМСУ № 1118 від 17.11.2005 року «Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» - власник транспортного засобу або вповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів :що підтверджують право власності на т.з. або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина; посвідки чи іншого документа про постійне проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно п. 9 розділу 1 наказу ДМСУ № 1118 від 17.11.2005 року «Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», транспортний засіб, на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) не підлягає пропуску через митний кордон України.

Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України № 451 від 21.05.2012 року, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118. Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобов`язання про транзит, визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах.

Аналізуючи наведене вище суд приходить до наступних висновків щодо порушення строків накладення адміністративного стягнення. Дійсно враховуючи, що порушення митних правил виявлено 04.11.2021 року строк накладення адміністративного стягнення закінчився 04.05.2022 року, однак наразі суд не погоджуючись з позицією представника позивача вважає, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф проти України, ( строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 р. N 133/2022; строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 р. N 259/2022; строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб з Указом Президента України від 17.05.2022 р. N 341/2022). Суд бере до уваги наказ Державної митної служби України від 24.02.2022 року № 113 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року та неможливістю виконувати територіальними органами Державної митної служби України своїх повноважень у повному обсязі встановлювався простій Чернігівської митниці з 24.02.2022 року по 01.05.2022 року, та вважає, що постанова Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил № 0100/10200/22 від 23.05.2022 року прийнята без порушення процесуальних строків визначених МК України для категорії таких правопорушень.

У той же час, суд зазначає, що наразі не відбулося порушення гарантованих Конституцією України прав позивача на судовий захист, на який позивач має право і під час воєнного стану.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24.02.2022 "Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією рф", рекомендовано, зокрема, особливості роботи суду визначати виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні; по можливості відкладати розгляд справ (за винятком не відкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя; справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Статтею 73 цього Кодексу зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 75 КАС України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального, права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі викладеного суд не вбачає підстав для скасування постанови Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил № 0100/10200/22 від 23.05.2022 року, тому в задоволенні позову потрібно відмовити, оскільки в діях позивача вбачаються порушення митних правил. Таким чином, з досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, вбачається те, що позивач порушила вимоги ч. 1 ст. 90, ч. 3 ст. 325 Митного кодексу України, а відтак в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України. Строки визначені при розгляді адміністративного протоколу про порушення митних правил в час дії воєнного стану повинні застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. У даному випадку пропуск відповідачем строку ухвалення постанови є не значним та не є таким, що міг вплинути на достовірність наданих суду доказів або викликати сумніви у можливості встановлення об`єктивної істини.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Частиною 2 статті 531 МК України передбачено, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на викладене, суд вважає, що при винесенні ( постановленні) постанови відповідач діяв в межах чинного законодавства, фактично в строки встановлені на час прийняття рішення, оскільки здійснення адміністративного провадження інколи передбачає необхідність зупинення чи відновлення строків розгляду справи, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами наявними в матеріалах даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, не підлягають і стягненню судові витрати з відповідача на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст.19, 55, 68 Конституції України, ст. 181 ЦК України, ст. ст. 4, 95, 102, 200, 381, 458, 469, 470, 481, 485, 489 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 5, 7-12, 17-20, 22, 25, 47, 72-77, 78, 79, 90, 94, 126, 139, 159 -161, 205, 242, 257-259, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 10, 245, 247, 252, 254, 256, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1

до

Чернігівської митниці

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0100/10200/22 від 23.05.2022 року, - відмовити.

Повний текст рішення складено 08.07.2022 року.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Л. Моргун