Справа № 120/6683/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 червня 2022 р. Справа № 120/6683/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованюк І.В.,

представника позивача: Супруна М.І.,

представника відповідача: Лозінської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" (вул. Шевченка, 16, с. Гути, Тульчинський район, Вінницька область, 23660, )

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога» (далі ТОВ «Перемога») до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області).

За змістом позовних вимог позивач просив суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 04.11.2020 № та № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акту (довідки) фактичної перевірки від 16.10.2020 № 481/02/32/07/05/32721930 ГУ ДПС у Вінницькій області прийняло податкові повідомлення-рішення форми «ПС» від 04.11.2020 №, яким застосовано штраф (фінансову санкцію) в розмірі 500000,00 грн. та №, яким застосовано штраф (фінансову санкцію) в розмірі 15300,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення ТОВ «Перемога» вважає безпідставними і не законними. Зокрема, представник позивача вказує на порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо підстав та порядку проведення фактичної перевірки. Так, в наказі від 07.10.2020 №3674К не зазначено мету проведення перевірки та підстави для її проведення. При цьому, зазначення в наказі лише підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України не є підставою проведення фактичної перевірки. Відтак, в наказі відсутня інформація про наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Також, позивач вважає, що зазначений наказ суперечить абзацу першому пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), адже фактична перевірка призначена щодо дотримання вимог Законів України, а не в частині виключень, визначених в цьому пункті.

Більш того, сторона позивача вважає, що фактична перевірка передбачає проведення її за місцем фактичного провадження платником податків діяльності та дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платника податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) на момент її проведення, а не в межах строків давності, тобто в межах 1195 днів, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, адже вимоги статті 102 стосуються строків давності щодо визначення грошових зобов`язань, обов`язок до сплати яких визначається в податкових деклараціях.

Отже, враховуючи вищевикладене, ТОВ «Перемога» вважає, що недотримання податковим органом вимог щодо підстав та процедури проведення перевірки свідчить про її незаконність та нівелює правові наслідки такої перевірки.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції позивач оскаржив їх до Верховного Суду.

За результатом розгляду касаційної скарги ТОВ "Перемога", Верховним Судом прийнято постанову від 04.05.2022, якою касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 скасовано, а справу №120/6683/20-а направлено на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

При цьому у постанові від 04.05.2022 колегія судді Верховного Суду зазначила, що поза увагою судів попередніх інстанцій залишилось питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення фактичної перевірки згідно з наказом від 07.10.2020 № 3674 К, що є істотним для правильного вирішення цієї справи.

Ухвалою суду від 22.05.2022 прийнято до провадження адміністративну справу, вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 15.06.2022.

07.06.2022 на адресу суду від ГУ ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що перевірка ТОВ Перемога проведена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 ПК України. При цьому, посадові особи податкового органу мають право проводити фактичні перевірки незалежно від настання певних обставин, наприклад таких як отримання податкової інформації про порушення вимог законодавства, а виконуючи завдання, які покладені на контролюючий орган законом (в даному випадку підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 ст. 80 ПК України).

З приводу періоду протягом якого контролюючий орган має право проводити перевірку представник відповідача вказує, що строк давності проведення контролюючим органом перевірки та самостійного визначення ним суми грошових зобов`язань платника податків становить 1095 днів. Оскільки з 01.04.2020 за зберігання пального без ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у розмірі 500000,00 грн., зазначена дата охоплюється періодом, передбаченим ст. 102 ПК України.

Окрім того, представник відповідача вказує, що мораторій на фактичні перевірки з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України не розповсюджувався.

Щодо суті виявлених порушень у відзиві зазначено, що суб`єктом господарювання ТОВ Перемога з 01.04.2020 здійснювалося зберігання пального в ємностях на території тракторного парку без наявності (придбання) ліцензії на право зберігання пального. При отриманні пального (ДП Євро 5) від постачальника ТОВ Брітіш Петроліум () відповідно до видаткових накладних № 1659 від 03.04.2020, №2492 від 06.05.2020, №3349 від 17.06.2020, №4127 від 30.07.2020, які надано контролюючому органу до огляду та перевірки, дане пальне в кількості 48004,00 л. розвантажено в ємності за адресою: вул. Шевченка, 16, с. Гути, Тульчинський район, Вінницька область (територія тракторного парку). Станом на 08.10.2020 залишок дизельного пального в ємностях за вищезазначеною адресою становить 22406,00 л., при цьому ліцензія на право зберігання пального відсутня.

Як зазначає представник відповідача, у зв`язку з встановленими порушеннями ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми ПС від 04.11.2020 №.

З приводу форми такого податкового повідомлення-рішення податковий орган посилається на постанову Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/11623/16 та зазначає, що податкове повідомлення-рішення форми "С", і податкове повідомлення-рішення форми "ПС" приймаються контролюючим органом у випадку застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Також відповідач вказує, що суб`єкт господарювання використовує в своїй діяльності транспортні засоби в кількості 15 одиниць, які не відображені в звітності за формою 20-ОПП Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти оподаткування пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність, що слугувало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 04.11.2020 №.

Враховуючи вищезазначені обставини ГУ ДПС у Вінницькій області вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

14.06.2022 стороною позивача подано відповідь на відзив, у якій зазначається, що, наведені у відзиві доводи не спростовують аргументів, наведених у позовній заяві. При цьому представник позивача повторно звертає увагу на те, що відповідач повинен був чітко обґрунтувати конкретні підстави для проведення перевірки та зазначити конкретну мету її проведення.

У судовому засіданні 15.06.2022 представник позивача зазначив про ряд порушень допущених посадовими особами відповідача при призначенні та проведенні перевірки. Зокрема вказав на те, що наказ про проведення перевірки не містить мети та підстави проведення перевірки. Податкове повідомлення-рішення має бути складене за формою "С", а не "ПС". При цьому, ППР від 04.11.2020 № містить посилання лише на ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" без зазначення конкретного пункту такої статті. Окрім того, представником ТОВ "Перемога" вказано, що ГУ ДПС у Вінницькій області фактично не встановлювався факт наявності залишку пального, адже досліджувались лише документи, визначені у п.2.1.11 акту (довідки) фактичної перевірки від 16.10.2020, а саме: касова книга з 08.10.2017, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.

У свою чергу, представник відповідача посилалась на висновки, наведені у відзиві на позовну заяву та зокрема вказала, що формальні недоліки ППР не є беззаперечною підставою для їх скасування. Окрім того, зазначено, що п. 2.1.11 не передбачає обов`язкового зазначення повного переліку всіх документів, які досліджувались при проведенні перевірки. При цьому, у п. 2.2.19 "Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки" детально досліджено питання щодо кількості пального, яке зберігалось позивачем без ліцензії.

У судовому засіданні оголошено перерву до 30.06.2022.

29.06.2022 до суду подано додаткові пояснення ТОВ «Перемога», у яких позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні, 30.06.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. У свою чергу, представник ГУ ДПС у Вінницькій області зазначила про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ТОВ «Перемога» є суб`єктом господарювання, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - 27.10.2003, основний вид діяльності 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

З 08.10.2020 по 16.10.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області здійснено фактичну перевірку ТОВ «Перемога», за результатами якої складено акт (довідку) фактичної перевірки від 16.10.2020.

Відповідно до змісту акту (довідки) фактичної перевірки від 16.10.2020 контролюючим органом встановлено, що суб`єктом господарювання ТОВ «Перемога» з 01.04.2020 здійснюється зберігання пального в ємності на території тракторного парку за адресою: с. Гути, вул. Шевченка, буд. 16, Тульчинський район, Вінницька область, без наявності (придбання) ліцензії на право зберігання пального. При отриманні пального (ДП Євро 5) від постачальника ТОВ «Брітіш Петроліум» () відповідно до видаткових накладних № 1659 від 03.04.2020, №2492 від 06.05.2020, №3349 від 17.06.2020, №4127 від 30.07.2020, які надано контролюючому органу до огляду та перевірки, дане пальне в кількості 48004,00 л. розвантажено в ємності за адресою: с. Гути, вул. Шевченка, буд 16, Тульчинський район, Вінницька область (територія тракторного парку) та вчасно оприбутковано ТОВ «Перемога» (баланс рахунку 203). Станом на 08.10.2020 залишок дизельного пального в ємностях за вказаною адресою становить 22406,00 л., ліцензія на право зберігання пального відсутня.

Також вказано, що ТОВ «Перемога» станом на 08.10.2020 не подано дані про 15 об`єктів пов`язаних з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку за формою № 20 ОПП протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття.

За висновками акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Перемога» п. 63.3 ПК України та ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

На підставі висновків акту фактичної перевірки №481/02/32/07/05/32721930 від 16.10.2020 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 04.11.2020: № , яким застосовано штраф в розмірі 500000 грн. та № , яким застосовано штраф в розмірі 15300 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи обставини, що слугували підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 04.05.2022 у цій справі, які відповідно до ч. 5 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для суду при новому розгляді справи, суд виходить з такого.

Так, Верховний суд звернув увагу на те, що поза увагою судів попередніх інстанцій залишилось питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення фактичної перевірки згідно з наказом від 07.10.2020 № 3674 К, що є істотним для правильного вирішення цієї справи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.05.2022, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).

Законом України від 23.11.2018 № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19.12.1995 № 481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 1 липня 2019 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 (далі - Постанова № 227), ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»:

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (даті - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Статтею 15 Закону №481 регламентовано, що ліцензії на право провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР для отримання ліцензії на право зберігання пального суб`єктом господарювання разом із заявою додатково подаються завірені копії таких документів, а саме:

- документ, що засвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, на якому розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, які діють на дату подання заяви, або введення в дію такого об`єкта в експлуатацію;

- акт введення в експлуатацію об`єкта або сертифікат про приймання в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують їх приймання в експлуатацію у відповідності до законодавства.

При цьому законодавством визначено, що до 01.01.2022 суб`єкти господарювання можуть отримати ліцензію на право зберігання пального без надання акта введення в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката, за умови надання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, які видані в установленому законодавством порядку до 01.01.2014; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки і початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, обладнання підвищеної небезпеки.

У разі якщо суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізується іншим особам і використовується виключно для власних потреб, або промислової обробки, вищевказані документи не подаються. Такі суб`єкти мають вказати в заяві про використання пального для власного споживання або переробку, загальну об`ємність резервуарів для зберігання пального і їх фактичне місцезнаходження.

Річна плата за ліцензію на право зберігання пального становить 780 грн і зараховується до місцевих бюджетів за місцем здійснення діяльності. Крім того, ліцензія має бути видана на кожне місце зберігання пального.

Ліцензія або рішення про відмову у її видачі податковий орган видає заявнику не пізніше 20 календарних дня з моменту отримання документів.

Відповідно до ст. 17 Закону №481 встановлено відповідальність за порушення норм цього Закону щодо зберігання пального без наявності ліцензії у вигляді штрафу в розмірі 500000 гривень.

Контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Перемога» з 01.04.2020 здійснювалось зберігання пального в ємності на території тракторного парку без наявності відповідної ліцензії, про що зазначено в акті (довідці) фактичної перевірки від 16.10.2020.

Таке порушення виявлено за результатом проведення фактичної перевірки позивача на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області про проведення фактичної перевірки від 07.10.2020 №3674К.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п.п. 75.1.3 п.75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Водночас, особливості проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 якої визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З системного аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що наявні альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Такого висновку дійшов Верховний Суд при розгляді справи №140/14625/20 у постанові від 12.08.2021.

Позивач за змістом позову зазначає про те, що у наказі на проведення перевірки відсутні відомості про мету та підстави проведення перевірки.

Надаючи оцінку таким доводам сторони позивача суд зазначає, що наказ ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.10.2020 №3674К про проведення фактичної перевірки ТОВ "Перемога" відповідає вимогам, що передбачені до змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме останній містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мету перевірки - контроль за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв; підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, зокрема пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України; дату початку перевірки; тривалість перевірки, що відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України. Також вказаний наказ містить підпис заступника начальника ДПС та скріплений печаткою контролюючого органу.

Окрім того, з наявних у матеріалі справи доказів та наданих пояснень представника відповідача судом встановлено, що підставою проведення такої перевірки було отримання інформації з АІС Податковий блок, Реєстру акцизних накладних, Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

За результатами проведеного аналізу встановлено перелік суб`єктів господарювання, які починаючи з 01.04.2020 отримували через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою, при цьому не реєстрували акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального.

Контролюючим органом встановлено, що ТОВ Брітіш Петроліум сформовано акцизні накладні на покупця ТОВ Перемога (акцизні накладні форми П від 03.04.2020, 06.05.2020, 17.06.2020, 30.07.2020), при цьому у ТОВ «Перемога» відсутня відповідна ліцензія станом на момент купівлі пального.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, ТОВ «Перемога» видано ліцензію на право зберігання пального лише 21.10.2020, тобто вже після проведення фактичної перевірки товариства.

Враховуючи встановлені обставини відповідачем на виконання покладених на податкові органи функцій в силу приписів статті 16 Закону №481/95- ВР щодо контролю у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального прийнято наказ про проведення фактичної перевірки від 07.10.2020 №3674К.

З огляду на зазначене вище, ГУ ДПС у Вінницькій області має право проводити фактичну перевірку незалежно від настання певних обставин, а реалізовуючи завдання, які покладені законодавством на контролюючий орган (в даному випадку п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України).

Щодо доводів позивача про те, що Податковим кодексом України встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по осанній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, суд зазначає наступне.

Пунктом 52-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX (далі - Закон №540-IX) визначено: «Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

1. документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

2. документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

3. фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не діє мораторій на проведення фактичних перевірок, зокрема, з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тобто тих питань, що врегульовані нормами Закону №481. Фактична перевірка із зазначених питань може бути проведена з підстав, визначених підпунктами 80.2.2 (наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства), 80.2.3 (письмове звернення покупця (споживача)), 80.2.5 (наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.05.2022 у справі №520/592/21.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбаченастаттею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 березня 2020 року без наявності відповідної ліцензії.

Відтак, відсутність ліцензії для зберігання пального до 31.03.2020 не спричиняє наявності підстав для застосування до суб`єкта господарювання штрафу, визначеного ст. 17 Закону №481/95-ВР. У свою чергу, в разі встановлення факту відсутності відповідної ліцензії станом на 01.04.2020 на суб`єкта господарювання накладається штраф. При цьому, положеннями ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Водночас, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 04.11.2020 № дійсно містить посилання лише на ст. 17 Закону №481 без зазначення конкретної частини та пункту такої статті, про що зазначалось представником позивача.

Однак, відповідачем застосовано вірну санкцію статті та визначено правильний розмір штрафу, який підлягає застосування за порушення, виявлене під час перевірки ТОВ "Перемога", тобто оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії.

Відтак, відсутність у оскаржуваному податковому-повідомленні рішенні конкретного пункту та частини статті 17 Закону №481 жодним чином не впливає на правомірність такого податкового повідомленн-рішення. При цьому, у судовому засіданні позивачем не заперечувалось, що ст. 17 Закону №481 містить санкцію, яка підлягає застосуванню за виявлене під час перевірки порушення.

Також суд вважає безпідставними доводи представника позивача з приводу того, що посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області фактично не встановлювалось яка кількість пального перебувала у залишку на момент проведення перевірки. Адже у п. 2.2.19 Акту (довідки) фактичної перевірки від 16.10.2020 "Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки" чітко зазначено, що залишок дизельного пального в ємностях за адресою: АДРЕСА_1 становить 22406,00 л.

При цьому, факт зберігання ТОВ «Перемога» пального без наявності відповідної ліцензії підтверджується і самостійно поданими позивачем ГУ ДПС України у Вінницькій області письмовими поясненнями № 41 від 09.10.2020, у яких ТОВ «Перемога» повідомило, що залишки ПММ станом на 01.04.2020, а саме дизельного палива становлять - 28810,61 літрів, а станом на 08.10.2020 - 22406 літрів, яке знаходиться в ємностях об`ємом 40000 літрів на території тракторного парку за адресою вул. Шевченка, буд. 16, с. Гути, Тульчинський район, Вінницька область.

З приводу доводів позивача, що фактична перевірка не може охоплювати минулі періоди діяльності ТОВ «Перемога», суд зазначає, що у наказі від 07.10.2020 № 3674К «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Перемога» визначено, що перевірка проводиться з 08.10.2020 терміном 10 діб за період, визначений ст. 102 ПК України.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Позивач зазначає, що виходячи із суті фактичної перевірки така перевірка передбачає проведення її за місцем фактичного провадження платником податків діяльності та дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій на момент її проведення, а не в межах строків давності, визначених ст.102 ПК України. У свою чергу, контроль за діяльністю платників податків за минулі періоди, на думку позивача, здійснюється під час проведення документальних перевірок.

Разом з тим, на час проведення фактичної перевірки 08.10.2020 податковим органом встановлено залишок дизельного пального в ємностях у кількості 22406,00 л. та відсутність ліцензії на право зберігання пального, що свідчить про порушення яке триває з 01.04.2020 та існувало на час проведення фактичної перевірки.

Суд звертає увагу, що розмір штрафу є фіксованим та не змінюється в залежності від періоду протягом якого суб`єкт господарювання здійснював зберігання пального без наявності ліцензії та не залежить від кількості такого пального.

Відтак, у даному випадку наявність факту зберігання пального станом на момент проведення перевірки є достатньою підставою для застосування до ТОВ "Перемога" штрафних санкцій, визначених ст. 17 Закону №481.

Щодо аргументів позивача про те, що податковий орган приймаючи податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 04.11.2020 №, яким застосовано штраф (фінансову санкцію) в розмірі 500000,00 грн. порушив вимоги п. 2 розділу II Порядку складання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254, застосувавши зазначену форму замість форми «С», суд вказує наступне.

Відповідно до п. 2 Розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:

- "С" - у разі застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та/або пені за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в тому числі за порушення в сфері зовнішньоекономічної діяльності (додаток 10);

- "ПС" - у разі застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства (крім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) (додаток 11).

Незважаючи на те, що порушення ч. 1 ст. 15 Закону №481/95-ВР не відноситься до порушень податкового законодавства, і податкове повідомлення-рішення форми "С", і податкове повідомлення-рішення форми "ПС" приймаються контролюючим органом у випадку застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Разом з тим, посилання позивача на окремі недоліки оскаржуваного рішення суд не бере до уваги та вважає, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваного рішення не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його формою.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладену в постанові від 11.09.2018 у справі №826/11623/16.

Відтак, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено порушень при призначенні та проведенні фактичної перевірки, які б могли слугувати підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.

При цьому, суд звертає увагу, що стороною позивача не заперечується факт того, що ТОВ "Перемога" здійснювало зберігання пального без наявності відповідної ліцензії, у тому числі на момент проведення перевірки, а посилається лише на процедурні порушення, які не можуть слугувати підставою для нівелювання висновків, які визначені в акті (довідці) фактичної перевірки від 16.10.2020.

Що стосується податкового повідомлення-рішення №5 від 04.11.2020, складеного у зв`язку з порушенням п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України та застосування штрафу (фінансової санкції) у розмірі 15300,00 грн. згідно п.117.1 ст.117 Податкового кодексу України, то позивач зазначає, що зазначена норма не передбачає такого розміру штрафу і податковим органом не додано його розрахунок.

Відповідно до акту (довідки) фактичної перевірки під час проведення перевірки встановлено порушення п.63.3 ст.63 ПК України, а саме: на період перевірки суб`єктом господарювання не подано до органів ДПС обов`язкові відомості щодо об`єктів оподаткування або пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність.

Так, в ході перевірки встановлено, що суб`єкт господарювання використовує в своїй діяльності транспортні засоби в кількості 15 одиниць, які не відображені в звітності за формою 20-ОПП Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти оподаткування пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність. Наведене також вбачається з листа-пояснення директора ТОВ Перемога від 09.10.2020.

Окрім того, відповідно до витягу з ITC Податковий блок Реєстраційні дані відомості про об`єкти оподаткування платника податку подано до контролюючого органу лише 12.10.2020, дата внесення змін - 20.10.2020.

Приписами статті 63.3. ПК України встановлено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Порядок здійснення такого повідомлення про об`єкти оподаткування визначений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, яким визначено, що повідомлення про об`єкти оподаткування реалізується шляхом подання платником податків повідомлення за формою 20-ОПП до податкового органу за місцем знаходження такого об`єкта (додаток 10).

Розділом 8 наказу №1588 встановлено порядок обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Відповідно до п.8.4 Розділу 8 Наказу №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Відповідно до п. 117.1 ст. 117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог, установлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Судом встановлено, що позивачем не подано до органів ДПС обов`язкові відомості щодо об`єктів оподаткування або пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність в кількості 15 одиниць, відтак, відповідачем правомірно винесено податкове-повідомлення рішення від 04.11.2020 №, яким до ТОВ «Перемога» застосовано штрафні санкції у розмірі 15300 грн. (1020 грн. х 15 = 15300 грн.). При цьому, розрахунок розмір таких штрафних санкцій здійснено виходячи з кількості транспортних засобів, які не відображені у строк визначений законом у звітності та враховуючи санкцію п. 117.1 ст. 17 Податкового кодексу України.

Отже, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши наведені позивачем доводи щодо порушення ГУ ДПС у Вінницькій області процедури призначення та проведення фактичної перевірки, а також дослідивши матеріали справи щодо суті самих порушень, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.11.2020 № та № є правомірними та не підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога" (вул. Шевченка, 16, с. Гути, Тульчинський район, Вінницька область, 23660, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Повний текст судового рішення сформовано: 11.07.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна