Справа № 580/4017/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4017/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддіЧерпіцької Л.Т.,
суддівГлущенко Я.Б.,
Шелест С.Б.,
за участі секретаря Висоцького А.М.

представника позивача Кучерука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Черкасирибгосп" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Черкасирибгосп" до Головного управління ДПС у Черкаській області, треті особи: державне підприємство «Укрриба», регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та Леськівська сільська рада Черкаського району Черкаської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Черкасирибгосп" звернулося до суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, №, №, №, №1, №, № та від 11.07.2019 №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.10.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020, у справі № 580/2443/19 позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 26.05.2021 скасовані рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.

Верховний Суд вважав висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними, позаяк встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на землю, є повноваженням місцевої ради, яке виконується шляхом прийняття відповідного рішення Також Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій не витребувані та не перевірені рішення відповідних місцевих рад про визначення ставки земельного податку у 2018 році.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 виділено у самостійне провадження з присвоєнням нового номеру справи позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час винесення спірного ППР щодо заниження позивачем податкових зобов`язань із земельного податку з юридичних осіб по Леськівській ОТГ за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у сумі 628 820,89 грн з нарахуванням штрафних санкцій у сумі 157 205,22 грн відповідачем не встановлено, що позивач є власником чи користувачем земельної ділянки (кадастровий номер: :01:001:0005) площею 1161,4027 га, що розташована в Леськівській сільській раді Черкаського району Черкаської області, а також земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0001) площею 719,5231 га, що розташована в межах Худяківської сільської ради, що підтверджується витягом з ДЗК, де зазначено, що земельна ділянка є державною власністю із цільовим призначенням «для рибогосподарських потреб», інформація про власників і користувачів відсутня. Відповідачем не було взято до уваги зміст договору зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд) від 01.12.2010 № 29/10, що обліковуються на балансі ДП «Укрриба».

Також позивач зазначив, що під час здійснення перевірки не перевірявся факт оприлюднення рішення Лесківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 22.06.2018 № 30-06/VІІ «Про внесення змін до рішення Леськівської сільської ради від 20.06.2017 № 21-1/VІІ «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2018 рік» та рішення Худяківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 05.06.2018 № 27-18/VІІ «Про внесення змін в рішення про встановлення місцевих та інших податків на 2018 рік». Зазначене рішення до позивача не доводилось, в друкованих засобах також не опубліковувалось. Рішенням Леськівської сільської ради від 20.06.2017 № 21-1/VІІ та рішенням Худяківської сільської ради від 05.06.2018 № 27-18/VІІ не встановлено ставки земельного податку на земельні ділянки державної форми власності, якими є земельні ділянки з кадастровими номерами: : :01:001:0005 та :01:001:0001, тому позивачем відповідно до пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 Земельного кодексу України було застосовано мінімальну ставку податку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2021 р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що збільшуючи податкове зобов`язання ПрАТ «Черкасирибгосп» на суму 628 820,89 грн і застосовуючи штрафні санкції 157 205,22 грн щодо обчислення земельного податку за земельними ділянками по Леськівській і Худяківській сільських радах Черкаського району Черкаської області за період 2018 року відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що дає підстави дійти висновку про правомірність дій Головного управління ДПС у Черкаській області під час винесення ГУ ДФС у Черкаській області податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 № .

Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано роз`єднав позовні вимоги, що призвело до невиконання завдань адміністративного судочинства.

Скаржник вказує, що суд, залучаючи до участі у справі третіх осіб, не зазначив, яким чином рішення у справі може вплинути на їхні права.

Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції без наявності допустимих доказів встановив, що рішення Леськівської та Худяківської сільських рад про встановлення місцевих податків і зборів у 2018 році було належним чином оприлюднено, що призвело до безпідставного прийняття податкового повідомлення-рішення.

Крім того, скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав оцінку застосування контролюючим органом періоду, на який розповсюджується дія рішень про встановлення місцевих податків відповідно до п. 12.3 ст. 12 ПК України.

Серед іншого вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою аргументи позивача щодо відсутності обов`язку у ПАТ "Черкасирибгосп" сплачувати земельний податок із земельних ділянок під нерухомим майном (гідротехнічні споруди), яке йому не належить.

Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що при проведенні податкової перевірки та прийнятті податкових повідомлень-рішень відповідач в порушення п. 286.1 ст. 286 ПК України не використав дані Державного земельного кадастру.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 28.12.2018 № 2665 та направлень на перевірку від 18.01.2019 № 67/23-00-14-0106, № 68/23-00-14-0106, від 21.01.2019 № 73/23-00-13-0505, від 03.01.2019 № 8/23-00-13-0411, № 9/23-00-13-0411 згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 75, статті 77, статті 82 Кодексу № 2755 та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік було проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «Черкасирибгосп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Результати перевірки оформлені актом від 18.03.2019 № 87/23-00-144-0107/00476814. За результатами перевірки встановлено, що позивачем порушено підпункт 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Кодексу № 2755 позивачем за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 по Леськівській сільській раді Черкаського району Черкаської області встановлено заниження земельного податку на суму 290 026,17 грн (787 065,88 497 039,71), а також встановлено заниження земельного податку по Худяківській сільській раді Черкаського району Черкаської області на суму 338 794,72 грн (646 725,42 307 930,70) (а.с.160-161 т.2).

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб по Леськівській та Худяківській сільським радам Черкаського району Черкаської області у сумі 786 026,11 грн., з яких 157 205,22 штрафні санкції (а.с.169-171 т.2).

Вважаючи прийняте ГУ ДФС у Черкаській області ППР № протиправним ПрАТ «Черкасирибгосп» звернулося до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Предметом спору у даній справі є визначення змісту і характеру податкового обов`язку позивача зі сплати земельного податку як елемента місцевого податку на майно, стосується змін регулювання елементів земельного податку та різного тлумачення учасниками щодо застосування ставки як одного із основних елементів податку за рішенням суб`єкта владних повноважень органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та пропорційності втручання держави в особі контролюючого органу у право власності платника податку.

У силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно з приписами статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння та користування земельною ділянкою, що перебуває в державній чи комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до змісту статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві.

За змістом частини 1 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Згідно із Законом України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку і орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (стаття 13); нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку (стаття 5).

Згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України (далі-ПК) для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»).

Згідно норм п.10.1.1 ст.10 ПК, податок на майно належить до місцевих податків. Органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території (п.284.1 ст.284 ПК). Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п.286.1 ст.286 ПК).

Згідно приписів п.12.3.3 ст.12 ПК, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про проведену нормативну грошову оцінку земель.

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

За змістом пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК, у разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Згідно із Законом України від 11.09.2003 № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 1160) державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, що встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Згідно із статтею 8 Закону № 1160 стосовно кожного проекта регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу, проводиться комплекс певних дій, передбачених законодавством. Оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій є важливим етапом для видання регуляторного акту і порядок дій закріплено у статті 9 Закону № 1160: кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Про оприлюднення проекта регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 Закону №1160. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекта регуляторного акта. Повідомлення про оприлюднення проекта регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 Закону №1160); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекта регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекта регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекта регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Приписами статті 36 Закону № 1160 визначені особливості прийняття регуляторних актів органами та посадовими особами місцевого самоврядування, регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР рада у межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Під час вирішення спору учасниками не заперечувалось, що рішення ради із запровадження місцевих податків і зборів на території громади є нормативно-правовими/регуляторними актами, що спрямовані на правове регулювання господарських відносин і на них розповсюджується дія Закону № 1160.

Щодо доводів скаржника про не оприлюднення рішення Леськівської і Худяківської сільських рад щодо встановлення місцевих податків на 2018 рік колегія суддів зазначає таке.

У листі від 05.07.2021 № 1085/04-26 Виконавчим комітетом Леськівської сільської ради підтверджено факт своєчасного опублікування на офіційному сайті рішення Леськівської сільської ради від 20.06.2017 № 21-1/VІІ «Про встановлення місцевих податків, зборів та інших податків на 2018 рік» та рішення від 22.06.2018 № 30-6/ VІІ «Про внесення змін до рішення Леськівської сільської ради від 20.06.2017 № 21-1/VІІ «Про місцеві податки і збори на 2018 рік», а також рішення Худяківської сільської ради від 13.12.2017 № 23-1/VІІ «Про внесення змін в рішення Худяківської сільської ради від 14.07.2017 № 19-4/VІІ «Про встановлення місцевих та інших податків та затвердження відповідних Положень на 2018 рік» (зі змінами)» та від 05.06.2018 № 27-18/VІІ «Про внесення змін в рішення про встановлення місцевих та інших податків на 2018 рік» відповідних рішень до 15.07.2017.

У зв`язку з добровільним об`єднанням Леськівської і Худяківської громад у 2019 році, було створено новий сайт Леськівської сільської територіальної громади, а попередні версії сайтів були доступні для перегляду на час дії вказаних рішень, після чого припинили свою роботу та на даний час недоступні (а.с.53 т.2).

Пунктами 4 відповідних рішень від 20.06.2017 № 21-1/VІІ та від 14.07.2017 № 19-4/VІІ секретарю сільської ради доручено оприлюднити прийняті рішення на офіційних сайтах громад, копії рішень надіслати до Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області.

Тож, лист від 05.07.2021 № 1085/04-26 свідчить про факт прийняття відповідними сільськими радами рішень та їх вчасне опублікування, що підтверджує дотриманням органом місцевого самоврядування положень ст. 12, 13 Закону № 1160 та ст. 59 Закону №280 щодо порядку та строків оприлюднення інформації.

Отже, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, аргумент позивача про не доведення до його відома (не опублікування) відповідних рішень Леськівською і Худяківською сільськими радами про місцеві податки у 2018 році, колегія суддів відхиляє.

Щодо обов`язку позивача зі сплати земельного податку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з офіційними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «Черкасирибгосп» має філію «Телепино» ПрАТ «Черкасирибгосп» (код ЄДРПОУ вп:37715586). Публічне акціонерне товариство «Черкасирибгосп» 23.12.2016 було перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Черкасирибгосп» (справа № 401/66/19).

З матеріалів справи вбачається, що Черкаському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству «Черкасирибгосп» видано державний акт від 29.09.1998 № ЧР 17-113 на право постійного користування землею у розмірі 147,97 га (землі для ведення рибоводного господарства).

19.11.2013 згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельну ділянку, площею 1161,4027 га, що знаходиться у Леськівській сільській раді Черкаського району Черкаської області, було зареєстровано та присвоєно кадастровий номер: :01:001:0005, а земельній ділянці, площею 719,5231 га, що знаходиться у Худяківській сільській раді Черкаського району Черкаської області, присвоєно кадастровий номер: :01:001:0001. Форма власності цих земельних ділянок визначена як державна, вид використання для рибогосподарських потреб, категорія земель землі водного фонду.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право користувачем земельних ділянок, розташованих у Леськівській і Худяківській сільських радах з кадастровими номерами :01:001:0005 та :01:001:0001 значиться ПАТ «Черкасирибгосп» (), вид іншого речового права визначено як право постійного користування земельною ділянкою, підстава виникнення іншого речового права державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 29.09.1998 № ЧР 17-113.

Відповідно до пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі податок для цілей розділу XII цього Кодексу назва розділу XII «податок на майно» із змінами, внесеними згідно із Законом № 71-VIII від 28.12.2014). Відповідно до п. 14.1.73. землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до статті 269 ПК платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до п. 269.2 цієї статті особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Відповідно до статті 270 ПК об`єктами оподаткування є земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні. Базою оподаткування відповідно є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; (271.1.2) площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до положень п. 271.2 статті 271 ПК рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до змісту статті 274 ПК ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження): 274.1 ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки; 274.2 ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Згідно зі статті 277 ПК ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено:( 277.1) ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Відповідно до статті 282 ПК передбачено пільги щодо сплати земельного податку для юридичних осіб, проте учасники не зазначали про наявні пільги у позивача і відповідні докази не надавали. Земельні ділянки (стаття 283 ПК), що не оподатковуються земельним податком за матеріалами справи не встановлені.

Податкове зобов`язання з цього податку (п.287.10 ст.287) може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) у межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК. Базовим податковим (звітним) періодом для земельного податку є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, із розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. Під час подання першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п.286.2 ст.286 ПК).

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК, визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, що платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПК, така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК).

Судом встановлено, що позивач не був позбавлений права надати контролюючому органу достовірні, достатні і належні докази (декларації, квитанції про сплату, роздруківки звірки з електронного кабінету платника податку) та документи/розрахунки з метою реалізації права задекларувати і сплатити земельний податок.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік від 20.02.2018 № визначено земельну ділянку (категорія 10.07) у значенні «державна реєстрація прав власності/користування (у разі наявності)» з таким кадастровим номером: :01:001:0005, площею 1161,4027 га, що розташована в Леськівській сільській раді Черкаського району Черкаської області. Позивачем у відповідних графах податкової декларації визначено нормативну грошову оцінку одиниці площі земельної ділянки, ставку податку та визначено річну суму земельного податку. Зокрема річна сума земельного податку з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки :01:001:0005 становить: 1161,4027 га х 14 265,50 грн х 3% = 497 039,71 грн.

У податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік від 20.02.2018 № визначено земельну ділянку (категорія 10.07) у значенні «державна реєстрація прав власності/користування (у разі наявності)» з таким кадастровим номером: :01:001:0001, площею 719,5231 га, що розташована в Худяківській сільській раді Черкаського району Черкаської області. Позивачем у відповідних графах податкової декларації визначено нормативну грошову оцінку одиниці площі земельної ділянки, ставку податку та визначено річну суму земельного податку. Зокрема річна сума земельного податку з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки :01:001:0001 становить: 719,5231 га х 14 265,50 грн х 3% = 307 930,70 грн.

Загальна сума податку нарахованого та сплаченого позивачем за податковими деклараціями від 20.02.2018 № та № становить 804 970,41 грн.

Доводи скаржника зводяться до того, що лише невелика частина площі знаходиться під будівлями, що належать ПрАТ «Черкасирибгосп», а уся інша переважна частина площі є під гідроспорудами державної форми власності. Загальна площа земельної ділянки під господарськими дворами та будівлями позивача складає 10,6403 га, тому враховуючи те, що майно позивача займає незначну площу, підприємством було сплачено земельний податок у сумі 804 970,41 грн за 2018 рік, проте якщо застосувати ставку податку, що застосували перевіряючі під час перевірки, зобов`язання позивача мали би бути 9 563,70 грн (тобто переплата позивача становить 795 406,71 грн).

Згідно з пунктом 1.9.18 Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затвердженого наказом Державного комітету у справах містобудування і архітектури від 19.12.1995 №252 гідротехнічні споруди це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тонелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувані промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд. Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 під спорудами розуміється будівельні системи, пов`язані з землею, що створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до наказу Держкомзему України від 23.07.2010 № 548, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1011/18306 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» землі водного фонду (землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів) визначено за кодом 10.04 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами; 10.07 для рибогосподарських потреб; 10.10 для будівництва та експлуатації гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд.

Відповідно до додатку 1, затвердженого рішенням Леськівської сільської ради від 20.06.2017 № 21-1/VII «Про встановлення місцевих податків, зборів та інших податків на 2018 рік» визначено такі ставки земельного податку для юридичних осіб за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження): 1) ставка податку за земельні ділянки, нормативно грошова оцінка яких проведена у відсотках від нормативної грошової оцінки для земель водного фонду становить 3% (пп.6.1.7 п.6.2); 2) ставки податку за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державною та комунальної форми власності) для земель водного фонду становить 12% (пп.6.2.7 п.6.2).

Згідно з рішенням Леськівської сільської ради від 22.06.2018 № 30-6/VII «Про внесення змін до рішення Леськівської сільської ради від 20.06.2017 № 21-1/VII «Про встановлення місцевих податків, зборів та інших податків на 2018 рік» було внесено зміни до пп.6.2.7 п.6.2 та визначено, що ставка податку для земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) становитиме 3% (перше півріччя 2018 року) та 6,5% (друге півріччя 2018 року). Рішення набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення та застосовується з 01.01.2018.

Відповідно до додатку 2, затвердженого рішенням Худяківської сільської ради від 14.07.2017 № 19-4/VII «Про встановлення місцевих та інших податків та затвердження відповідних Положень на 2018 рік» визначено такі ставки земельного податку для юридичних осіб за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження): 1) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено становить 3% (пп.а п.5.1.3 ч.5.1 ст.5); 2) ставки податку за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання становить 8% (ч.5.2 ст.5).

Рішенням Худяківської сільської ради від 13.12.2017 № 23-1/VII «Про внесення змін в рішення Худяківської сільської ради від 14.07.2017 № 19-4/VII «Про встановлення місцевих та інших податків та затвердження відповідних Положень на 2018 рік» (зі змінами)» визначено, що ставки встановлюються на 2018 рік та вводяться в дію з 01.01.2018; ставки податку для юридичних осіб за земельні ділянки нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) визначено в розмірі 3%.

Згідно з рішенням Худяківської сільської ради від 05.06.2018 № 27-18/VII «Про внесення змін в рішення про встановлення місцевих та інших податків на 2018 рік» внесено зміни до ставок земельного податку для земель водного фонду, зокрема для земель, призначених для рибогосподарських потреб ставки податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено визначено в розмірі 9,6%; рішення набирає чинності з 01.07.2018.

Під час проведення податкової перевірки ПрАТ «Черкасирибгосп» відповідачем встановлено, що у податковій декларації позивача від 20.02.2018 № неправильно застосовано ставку податку у розмірі 3%, позаяк відповідно до рішення Леськівської сільської ради від 20.06.2017 № 21-1/VII, зміненим рішенням Леськівської сільської ради від 22.06.2018 № 30-6/VII ставку земельного податку за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) зменшено з 12% до 3% у першому півріччі 2018 року, а у другому півріччі до 6,5%. Перевіряючи задекларовані позивачем суми податкового зобов`язання згідно з податковою декларацією позивача від 20.02.2018 № , відповідачем встановлено неправильне застосування ставки податку у розмірі 3%, позаяк відповідно до рішення Худяківської сільської ради від 14.07.2017 № 19-4/VII, зміненим рішенням Худяківської сільської ради від 13.12.2017 № 23-1/VII, що зазнало змін рішенням Худяківської сільської ради від 05.06.2018 № 27-18/VII ставку земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) зменшено з 8% до 3% у першому півріччі 2018 року, а з 01.07.2018 ставка визначена в розмірі 9,6%.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що грошове зобов`язання зі сплати земельного податку по Леськівській і Худяківській сільських радах з урахуванням податкових декларацій від 20.02.2018 № і № за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивачем занижене на загальну суму 786 026,11 грн з урахуванням штрафних санкцій на підставі п.123.1 ст.123 Кодексу №2755 у сумі 157 205,22 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, збільшуючи податкове зобов`язання ПрАТ «Черкасирибгосп» на суму 628 820,89 грн і застосовуючи штрафні санкції 157 205,22 грн щодо обчислення земельного податку за земельними ділянками по Леськівській і Худаківській сільських радах Черкаського району Черкаської області за період 2018 року, діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

Тож, оскільки дії Головного управління ДПС у Черкаській області під час винесення ГУ ДФС у Черкаській області податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 № є правомірними, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Аргумент позивача про відсутність у ПАТ "Черкасирибгосп" обов`язку сплачувати земельний податок із земельних ділянок під нерухомим майном (гідротехнічні споруди), яке йому не належить на праві власності чи користуванні, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач під час подання податкових декларацій від 20.02.2018 № і № за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 самостійно визначив річну суму земельного податку за земельні ділянки за їх розміром без розмежування гідротехнічних споруд (земельна ділянка :01:001:0005 становить: 1161,4027 га х 14 265,50 грн х 3% = 497 039,71 грн; земельна ділянка :01:001:0001 становить: 719,5231 га х 14 265,50 грн х 3% = 307 930,70 грн). Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право користувачем земельних ділянок, розташованих у Леськівській і Худяківській сільських радах з кадастровими номерами :01:001:0005 та :01:001:0001 значиться ПАТ «Черкасирибгосп» (), вид іншого речового права визначено як право постійного користування земельною ділянкою, підстава виникнення іншого речового права державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 29.09.1998 № ЧР 17-113.

Доводи скаржника про порушення судом норм процесуального права при роз`єднанні позовних вимог та залученні до участі у справі третіх осіб, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вирішення цих питань є правом суду з метою належного здійснення адміністративного судочинства. Крім того, наведені, на думку скаржника, порушення не входять до переліку випадків, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення (ст. 317 КАС України).

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає, з підстав наведених вище.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Черкасирибгосп" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано "07" липня 2022 р.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
СуддіЯ.Б. Глущенко
С.Б. Шелест