Справа № 200/3059/22
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року Справа№200/3059/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3)

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області при призначенні пенсії ОСОБА_1 по не зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, таких періодів: часу навчання за спеціальністю, що дає право на пільгову пенсію, з 20.07.2005 по 16.09.2005; періодів роботи: з 10.01.1994 по 31.1996 на шахті Білицька та з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ ШУ Покровське; періодів роботи: з 31.05.2014 по 13.06.2014, з 01.08.2014 по 07.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 28.02.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 21.04.2015, з 01.05.2015 по 07.05.2015, з 04.06.2015 по 04.06.2015, з 01.09.2015 по 07.09.2015, з 01.01.2016 по 14.01.2016, з 01.02.2016 по 11.02.2016 та з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП Шахта Котляревська дії Селидівугілля, а також по не застосуванню до нього особливостей пенсійного забезпечення, передбачених статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці № 345-VІ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати позивачеві до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, такі періоди: час навчання за спеціальністю, що дає право на пільгову пенсію, з 20.07.2005 по 16.09.2005; періоди роботи: з 10.01.1994 по 31.10.1996 на шахті Білицька, з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ ШУ Покровське; сумарно згідно з записами в трудовій книжці весь період роботи з 25.11.2013 по 07.07.2019 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидівугілля, зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП Шахта Котляревська ДІЇ Селидівугілля, а також провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з нормами статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VІ з 29 вересня 2021 року.

Ухвалою від 21 лютого 2022 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року N 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року № 440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України Про правовий режим воєнного стану? та статті 17 Закону України Про державну службу? Кабінет Міністрів України, установлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

23 травня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, організаційно-правова форма орган державної влади.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг ПФУ звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з нормами частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV із застосуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VІ. До заяви про призначення пенсії додано документи на підтвердження наявності умов для пенсійного забезпечення згідно з переліком, передбаченим Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 № 22-1 (Додаток 3).

Рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області від 05.10.2021 № 9 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу.

Зі змісту відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області від 29.10.2021 №16691-15974/Б-15/8- 0500/21 слідує, що позивачеві визначено страховий стаж 31 рік 4 місяці 25 днів; пільговий стаж - 8 років 7 місяців, періоди роботи з 10.01.1994 по 19.02.1995 та з 16.04.2007 по 15.04.2012 не зараховані до пільгового стажу з посиланням на відсутність атестацій робочого місця.

07 листопада 2021 року позивач, у межах тримісячного строку з дня досягнення пенсійного віку, через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг ПФУ вдруге звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно повідомлення від 11.11.2021 року, що надійшло в особистий кабінет ОСОБА_1 йому призначено пенсію з 29 вересня 2021 року, проте до страхового та пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи:

- з 20.07.2005 по 16.09.2005 в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» у зв`язку з відсутністю сплати на учня гірника підземного;

- з 10.01.1994 по 31.1996 на шахті Білицька відповідно наданої позивачем довідки № 618 від 16.09.2021, виданої ВП «Шахтоуправління «Добропільське ДП «Добропілля-видобуток», оскільки згідно листа ДП «Добропілля-видобуток» № 1199 від 03.11.2021 архівні документи ДП «Добропіллявугілля» та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» 25.01.2021 були передані на зберігання до ДП «Добропілля- видобуток», яке не є правонаступником вищевказаних підприємств;

- з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ ШУ Покровське через відсутність документів на підтвердження атестації робочих місць;

- з 31.05.2014 по 13.06.2014, з 01.08.2014 по 07.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 28.02.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 21.04.2015, з 01.05.2015 по 07.05.2015, з 04.06.2015 по 04.06.2015, з 01.09.2015 по 07.09.2015, з 01.01.2016 по 14.01.2016, з 01.02.2016 по 11.02.2016, оскільки на думку позивача відповідач безпідставно не зарахував періоди в повному обсязі, всупереч відомостям трудової книжки та Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5);

- з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля року через несплату підприємством страхових внесків за позивача.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що 28.09.2021 року позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням №99 від 05.10.2021 позивачу було відмовлено в призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

07.11.2021 позивачем, через особистий кабінет на веб-порталі електронних послуг ПФУ вдруге звернувся із заявою про призначення пенсії та надав додатково необхідні документи. На підставі зазначеного, позивачу було призначено пенсію з 29.09.2021 року.

23.11.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з клопотанням про надання інформації про надання щодо пенсійного забезпечення, у тому числі стажу (страхового, пільгового), врахованого на час призначення пенсії з 29.09.2021 року.

Листом від 14.12.2021 позивачу було повідомлено, що страховий стаж позивача складає 34 роки 4 місяці 28 днів, у тому числі робота за Списком №1- 11 років 7 місяців 24 дні та зазначені періоди, які не увійшли до пільгового стажу та з яких причин.

Щодо позовної вимоги зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 10.01.1994 по 31.10.1996 на шахті «Білицька» та з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ «ШУ «Покровське», відповідач зазначив, що трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами.

Також відповідач зазначив, що ОСОБА_1 надав довідку №618 від 16.09.2021 уточнюючу пільговий характер роботи, яка видана ВП «Шахтоуправління Добропільське» ДП «Добропілля-видобуток», тому період роботи з 10.01.1994 по 31.10.1996 не може бути зараховано до пільгового стажу, оскільки згідно листа ДП «Добропілля-видобуток» №1199 від 03.11.2021 архівні документи ДП «Добропіллявугілля» та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» 25.01.2021 були передані на зберігання до ДП «Добропілля-видобуток», яке не є правонаступником вищевказаних підприємств.

Відповідач зазначає, що період роботи з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ «ШУ «Покровське» не зараховано до пільгового стажу, у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що відсутні правові підстави для включення періоду навчання 20.07.2005 по 16.09.2005 до пільгового стажу оскільки, позивачем не були надані відомості, щодо здійснення оплати праці ОСОБА_1 за час навчання за тарифною ставкою відповідної професії в підземних умовах та позивач не був зайнятий повний робочий день під землею.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 31.05.2014 по 13.06.2014, з 01.08.2014 по 07.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 28.02.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 21.04.2015, з 01.05.2015 по 07.05.2015, з 04.06.2015 по 04.06.2015, з 01.09.2015 по 07.09.2015, з 01.01.2016 по 14.01.2016, з 01.02.2016 по 11.02.2016, відповідач зазначив, що до заяви про призначення пенсії, позивачем засобами Веб-порталу надав довідки підтверджуючі пільговий характер роботи, відповідно до яких позивач в ці періоди перебував у відпустці без збереження заробітної плати, проте у наведених довідках відсутні відомості про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю, як і решта матеріалів справи, не містять відомостей про виробничу необхідність.

Щодо зобов`язання Головного управління ПФУ в Донецькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу період з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП «Шахта «Котляревська» відповідач зазначив, що згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що за періоди роботи з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП «Шахта «Котляревська» страхові внески не сплачувалися.

З огляду на відсутність у позивача 15 років стажу на підземних роботах за Списком №1 у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Дослідивши надані сторонами документи суд встановив наступне.

Трудовий стаж позивача підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_3 (дата заповнення 25 грудня 1991 року):

- згідно записів №№ 9-13, в період 10.01.1994 року по 31.10.1996 року позивач працював на шахті «Білицька» на посадах учня гірника підземного з повним робочим днем в шахті, гірника підземного 2 розряду з повним робочим днем в шахті, учнем прохідника підземного з повним робочим днем в шахті, прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

- згідно запису №19 з 18.04.2005 року по 13.05.2005 року позивач займався в учбовому пункті «Шахта «Красноармійська-Західна № 1»

- згідно записів №№ 20-21 позивач в період з 14.05.2005 року по 16.09.2005 року працював на «Шахті «Красноармійська-Західна № 1» гірником підземним з повним робочим днем в шахті;

- згідно записів № 22-27 позивач в період з 12.11.2005 року по 01.09.2012 року працював на «Шахті «Красноармійська-Західна № 1» горномонтажником підземним з повним робочим днем в шахті 4 та 5 розрядів;

- згідно записів № 30-32 позивач в період з 25.11.2013 року по 07.07.2019 року працював у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

Також на обґрунтування доводів позовної заяви позивачем надано до суду відповідні довідки та інші документи, з яких суд встановив.

Згідно довідки ДП «Добропіллявугілля-видобуток» №618 від 16.09.2021 року, позивач в період з 10.01.1994 року по 31.10.1996 року працював на шахті «Білицька» на посадах учня гірника підземного з повним робочим днем в шахті, гірника підземного 2 розряду з повним робочим днем в шахті, учнем прохідника підземного з повним робочим днем в шахті, прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року віднесені до Списку №1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а.

З цієї ж довідки суд встановив, що Шахта «Білицька» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Добропіллявугілля» у зв`язку з реорганізацією підприємства перейменована в державне відкрите акціонерне товариство Шахта «Білицька» державної холдингової компанії «Добропіллявугілля» (Наказ МВП України № 441 від 12.09.1996 року).

Державне відкрите акціонерне товариство Шахта «Білицька» державної холдингової компанії «Добропіллявугілля» у зв`язку з реорганізацією підприємства перейменовано у відособлений підрозділ «Шахта «Білицька» державного підприємства «Добропіллявугілля». (Наказ ДП «Добропіллявугілля» № 2 від 11.04.2003 року

Відособлений підрозділ «Шахта «Білицька» державного підприємства «Добропіллявугілля» у зв`язку з реорганізацією створений відокремлений підрозділ «Шахта «Білицька» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Наказ Мінпаливенерго України № 27 від 22.12.2004 року Відокремлений підрозділ «Шахта «Білицька» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» у зв`язку з реорганізацією перейменовано у відокремлений підрозділ «Шахта «Білицька» державного підприємства «Добропіллявугілля» (Наказ Мінпаливенерго України № 237 від 26.05.2005 року).

01.11.2011 року Державне підприємство «Добропіллявугілля» реорганізовано через приєднання до орендаря товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля». На базі відокремленого підрозділу «Шахта «Білицька» створено і розпочато роботу виробничого структурного підрозділу товариства з обмеженою відповідальністю " ДТЕК Добропіллявугілля' «Шахта Білицька». Дія трудового договору продовжена відповідно до СТ.36 КЗпП України. Наказ Мінвуглепрому № 50 від 07.02.2011 року (Наказ ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 42 від 24.10.2011 року).

02.07.2012р. ВСП «Шахта «Білицька» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» об`єднана з ВСП «Шахта «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ВСП «Шахта «Алмазна» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» в ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (Наказ ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» № 75 від 28.03.2012 року).

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2020р. №1215-р. «Про повернення з оренди у державну власність вугледобувних підприємств», наказу Міністерства енергетики України від 28.10.2020р. №693 «Про створення Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», наказу відокремлених підрозділів» з 20 січня 2021р. створено відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» від 19.01.2021р. №5 «Про створення «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток».

Згідно витягу з наказу №213 від 20.02.1995 року «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» наданому за вих. №618 від 16.09.2021 року, професія гірник підземний, прохідник підземний атестована за Списком №1.

Згідно довідки ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» №692 від 20.09.2021 року, з 18.04.2005 року по 13.05.2005 року позивач навчався в навчальному пункті з оплатою підземного робочого за професією «гірник підземний», що передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділ 1 пункт 1.1а Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року.

Згідно тієї ж довідки в період з 14.05.2005 року по 16.09.2005 року позивач працював за професією гірник підземний з оплатою підземного робочого з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділ 1 пункт 1.1а Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року.

Згідно посвідчення №1113 від 11.11.2005 року позивач пройшов навчання в ДВАТ «Учбово-курсовий комбінат» «гірничий монтажник підземний 5 розряду» з 20 травня 2005 року по 11 листопада 2005 року.

Професія «гірник підземний» в спірний період атестована за Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а, згідно наказу ВАТ «Шахта «Красноармійська-Західна №1» №1166к від 16.04.2002 року «Про затвердження переліку професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням.

Також, згідно довідки ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» №692 від 20.09.2021 року, з 12.11.2005 року по 01.09.2012 року позивач працював за професією «гірничомонтажник підземний» з оплатою підземного робочого, що передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділ 1 пункт 1.1а Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року.

Згідно наказу ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна-1» від 16.04.2007 року №216/1 «Про затвердження переліку професій посад з пільговим забезпеченням», професія «гірничомонтажник підземний» атестована за Списком № 1.

Згідно довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» №04-14/1193 від 24.03.2021 року, з 25.11.2013 року по 07.07.2019 року позивач працював повний робочий день на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» за професією прохідник дільниці, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року та віднесена до Списку №1 розділ 1 підрозділ 1.

Згідно цієї ж довідки суд встановив, що в позивач не працював у зв`язку зі скасуванням автобусних рейсів в 2015 році: в лютому -1 день, в березні 6 днів, в квітні 21 день, в травні 7 днів, в червні 4 дні, у вересні 7 днів, в жовтні 1 день; в 2016 році: в січні 14 днів, в лютому 2 дні; в 2017 році: в січні 1 день. Поряд з цим, оплата в ці дні здійснювалась в розмірі 2/3 тарифної ставки згідно ст. 113 п. 1 КЗпП України.

Також довідка містить інформацію, що позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати в 2014 році: в травні 1 день, в червні 13 днів, в серпні 7 днів, у вересні 5 днів, в 2017 році: в грудні 1 день.

Згідно довідки ВП «Шахта «Котляревська» № 478 від 24.09.2021 в період з 01.09.2018 року по 07.07.2019 року роботодавець щомісячно на зарплату ОСОБА_1 нараховував єдиний соціальний внесок у розмірі 22 % та не утримував із його заробітної плати єдиний соціальний внесок (ЄСВ).

Згідно довідки ВП «Шахта «Котляревська» № 04/3586 від 27.09.2021 в період з 01.09.2018 року по 31.03.2019 року єдиний соціальний внесок перерахований повністю, за період з 01.04.2019 року по 07.07.2019 перерахований частково.

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка ОК-5) ОСОБА_1 в період з 2005 року по вересень 2012 року працював за професією, що обліковується за кодом обліку спеціального стажу ЗПЗ013А1, а з листопада 2013 по липень 2019 року ЗПЗ014А2.

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 (далі Порядок №454), під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Згідно з тим самим нормативним актом, під кодом ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обставини та підстави не зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача підтверджено відповідачем та відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах […].

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно п. 10. Наказу №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до приписів п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Проаналізувавши записи трудової книжки №№ 9-13, №19, №№ 20-21, № 22-27, № 30-32, якими посвідчено всі спірні періоди роботи, суд встановив, що вони містять відомості щодо роботи позивача в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, зокрема, роботу впродовж повного робочого дня під землею та назву професії, що належить до Списку №1.

Відтак, щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 10.01.1994 по 31.1996 на шахті Білицька суд зазначає, що професії «учень гірника підземного» та «гірник підземний» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» віднесені до Списку №1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного Кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Зі змісту наданих позивачем довідок суд встановив, що в наслідок низки реорганізацій шахти Білицька її правонаступником є ВП «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», яким надано довідки на підтвердження спірного періоду роботи.

Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Враховуючи вказані норми в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи відповідача щодо не зарахування цього спірного періоду з підстав того, що архівні документи передані на зберігання до підприємства, що не є правонаступником підприємства, де працював позивач, не мають законодавчого та доказового обґрунтування, тому мають бути відхилені судом як помилкові.

Не зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ «ШУ «Покровське» у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, пільговий характер роботи позивача в спірний період в повній мірі підтверджується записами трудової книжки, довідкою ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 692 від 20.09.2021 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 (в редакції чинній під час перебігу спірного періоду роботи) затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на момент роботи позивача продовж спірних періодів, зокрема, до Списку № 1 розділом 1 підрозділ 1 пункт 1.1а віднесено роботу за професією «гірничомонтажник підземний».

Крім того, позивачем надано до суду копію наказу ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна-1» від 16.04.2007 року №216/1 «Про затвердження переліку професій посад з пільговим забезпеченням», згідно якого професія «гірничомонтажник підземний» атестована за Списком № 1.

Однак, відповідачем спірний період до пільгового стажу позивача не зараховано, з мотивів відсутності наказів про атестацію робочих місць.

Надаючи правову оцінку такій позиції відповідача в спірних правовідносинах суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (442-92-п) (далі -Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, Велика Палата Верховного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, навіть не проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність законодавчо обґрунтованих підстав для не зарахування відповідачем спірного періоду до пільгового стажу позивача.

Щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП «Шахта «Котляревська» з підстав несплати роботодавцем страхових внесків за позивача, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2, 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання роботодавцем обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача спірного періоду роботи з 14.05.2005 року по 16.09.2005 року, суд зазначає, що згідно довідки ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» №692 від 20.09.2021 року в період з 14.05.2005 року по 16.09.2005 року позивач працював за професією гірник підземний з оплатою підземного робочого з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділ 1 пункт 1.1а Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року та атестована за Списком №1, згідно наказу ВАТ «Шахта «Красноармійська-Західна №1» №1166к від 16.04.2002 року «Про затвердження переліку професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням.

Враховуючи викладене, вказаний період навіть за відсутності підстав для зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача в якості періоду навчання, має бути зарахований до пільгового стажу як період роботи, оскільки робота позивача в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці з 14.05.2005 року по 16.09.2005 року підтверджена в установленому законодавством порядку.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 31.05.2014 по 13.06.2014, з 01.08.2014 по 07.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 28.02.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 21.04.2015, з 01.05.2015 по 07.05.2015, з 04.06.2015 по 04.06.2015, з 01.09.2015 по 07.09.2015, з 01.01.2016 по 14.01.2016, з 01.02.2016 по 11.02.2016, суд зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, зокрема, на підставі довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» №04-14/1193 від 24.03.2021 року, з 25.11.2013 року по 07.07.2019 року позивач працював повний робочий день на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» за професією прохідник дільниці, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року та віднесена до Списку №1 розділ 1 підрозділ 1.

Проте, позивач не працював у зв`язку зі скасуванням автобусних рейсів в 2015 році: в лютому -1 день, в березні 6 днів, в квітні 21 день, в травні 7 днів, в червні 4 дні, у вересні 7 днів, в жовтні 1 день; в 2016 році: в січні 14 днів, в лютому 2 дні; в 2017 році: в січні 1 день.

Довідка містить інформацію, що оплата в ці дні здійснювалась в розмірі 2/3 тарифної ставки згідно ст. 113 п. 1 КЗпП України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 113 Кодексу Законів про працю України (в редакції чинній впродовж спірного періоду), час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Тобто, зі змісту вказаної довідки достеменно вбачається, що роботодавець підтверджує простій в роботі в ці періоди не з вини позивача.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

В листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 р. № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Також довідка містить інформацію, що позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати в 2014 році: в травні 1 день, в червні 13 днів, в серпні 7 днів, у вересні 5 днів, в 2017 році: в грудні 1 день.

Проте, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про відсутність відомостей про те, що ці відпустки без збереження заробітної плати спричинені виробничою необхідністю, оскільки відповідач приписами вже зазначеної ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV наділений повноваженнями на отримання уточнюючої інформації від роботодавця.

Таким чином висновки відповідача щодо не зарахування цих періодів є передчасними та ґрунтуються на його припущеннях.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для виплати пенсії документами, - зарахування стажу, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд дійшов висновку, що зарахування спірних періодів роботи з 20.07.2005 по 16.09.2005 в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», з 10.01.1994 по 31.10.1996 на шахті Білицька, з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ ШУ Покровське, з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля до страхового та пільгового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства, однак питання щодо зарахування спірних періодів з 31.05.2014 по 13.06.2014, з 01.08.2014 по 07.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 28.02.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 21.04.2015, з 01.05.2015 по 07.05.2015, з 04.06.2015 по 04.06.2015, з 01.09.2015 по 07.09.2015, з 01.01.2016 по 14.01.2016, з 01.02.2016 по 11.02.2016 має бути розглянути повторно з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Щодо позовних вимог відносно проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345-VI), суд зазначає наступне.

Згідно ст. 8 Закону №345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

На момент призначення пенсії позивачу відповідачем спірні періоди зараховано не було, виходячи із встановленого відповідачем пільгового стажу, що за його підрахунками не досяг 15 років.

Виходячи з висновків суду пільговий та страховий стаж позивача підлягають повторному обчисленню.

Поряд з цим, суд не може перебирати на себе повноваження органу ПФУ та здійснювати обчислення пільгового стажу позивача та приймати за нього рішення в частині повторного розгляду питання щодо не зарахування частини спірних періодів, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Позовні вимоги в частині вирішення питання щодо правомірності незастосування відповідачем приписів ст. 8 Закону №345-VI на етапі прийняття рішення по справі є передчасними, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від проведення перерахунку в майбутньому після зарахування спірних періодів.

Враховуючи викладене, суд вирішив задовольнити адміністративний позов частково.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним.

За подання адміністративного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн згідно квитанції №1314-2670-3755-5582 від 26.01.2022 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 8 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд стягує судовий збір в повному обсязі на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів: часу навчання за спеціальністю, що дає право на пільгову пенсію, періодів роботи з 20.07.2005 по 16.09.2005; періодів роботи: з 10.01.1994 по 31.1996 на шахті Білицька та з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ ШУ Покровське; періодів роботи: з 31.05.2014 по 13.06.2014, з 01.08.2014 по 07.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 28.02.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 21.04.2015, з 01.05.2015 по 07.05.2015, з 04.06.2015 по 04.06.2015, з 01.09.2015 по 07.09.2015, з 01.01.2016 по 14.01.2016, з 01.02.2016 по 11.02.2016 та з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидівугілля.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи: з 20.07.2005 по 16.09.2005 в ПрАТ ШУ Покровське; з 10.01.1994 по 31.10.1996 на шахті Білицька, з 16.04.2007 по 15.04.2012 у ПрАТ ШУ Покровське; з 01.09.2018 по 07.07.2019 у ВП Шахта Котляревська ДІЇ Селидівугілля.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути питання щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періодів роботи: з 31.05.2014 по 13.06.2014, з 01.08.2014 по 07.08.2014, з 01.09.2014 по 05.09.2014, з 28.02.2015 по 06.03.2015, з 01.04.2015 по 21.04.2015, з 01.05.2015 по 07.05.2015, з 04.06.2015 по 04.06.2015, з 01.09.2015 по 07.09.2015, з 01.01.2016 по 14.01.2016, з 01.02.2016 по 11.02.2016 у ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 (Дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 11 липня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Кониченко