Справа № 500/2281/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2281/22

07 липня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Островської О.Н.,

представника відповідача Алєксєєвої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Островську Олесю Нектаріївну звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не розгляду заяви від 17.02.2022 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.04.2022 за №62 про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у філії « 6-й тролейбусний парк» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посадах водія тролейбуса « 8-го тролейбусного парку» з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997, періоди роботи на посадах водія пасажирського тролейбуса філії « 6-й тролейбусний парк» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позову вказано, що 17.02.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши необхідні підтверджуючі документи. Однак його заява не була розглянута з технічних причин через не відображення в підсистемі пенсійного фонду поданих заявником сканованих документів, як в подальшому зазначив у листі-відповіді відповідач 1.

20.04.2022 позивач повторно подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та подав всі документи, які підтверджують його трудовий і пільговий стаж роботи. Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за результатами розгляду заяви прийнято рішення від 26.04.2022 №62 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового страхового стажу, який становить 6 років 6 місяців 16 днів, при необхідному 12 років 6 місяців відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV). Необхідний вік - 55 років, вік заявника 56 років, загальний страховий стаж позивача 23 роки 4 місяці 25 днів.

Відповідач 2 не зарахував до страхового стажу період роботи з 13.07.1995 по 21.02.1996, оскільки в трудовій книжці записи на прийняття та звільнення з роботи не завірені печаткою; періоди роботи з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, оскільки відсутні довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997, оскільки не надано довідок уточнюючих пільговий характер роботи згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637); періоди роботи з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, оскільки довідка від 10.08.2008 №19 не підтверджена первинними документами та відсутні довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків; період роботи з 26.11.2008 по 01.07.2020, оскільки в пільговій довідці вказано посаду ревізор з безпеки руху.

Позивач вважає бездіяльність відповідача 1 щодо не розгляду заяви від 17.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і не призначення йому вказаної пенсії та рішення відповідача 2 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення, з посиланням на положення пункту "з" статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), пункт 8 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, норми Порядку №637 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі - Інструкція №58).

За підрахунками позивача його страховий стаж складає 26 років 2 місяці 6 днів, пільговий - 15 років 1 місяць 17 днів та підтверджується записами трудової книжки і відповідними довідками.

Щодо не зарахування відповідачем 2 періоду роботи з 13.07.1995 по 21.02.1996, оскільки в трудовій книжці записи на прийняття та звільнення з роботи не завірені печаткою, то вказує, що ці записи визнані недійсними, про що є запис у трудовій книжці, а тому й не мають враховуватися до страхового стажу.

Стосовно не зарахування періодів роботи з 01.01.2004 по 21.11.2004, 11.02.2005 по 10.08.2006, оскільки відсутні довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків, то вважає, що необхідно враховувати Угоду між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, підписану 14.01.1993, стаття 6 якої передбачає, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугою років, громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Відповідно до довідки Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» філія північно-східна від 12.01.2022 №30/01-09 за період з 01.01.2001 по 31.12.2011 відповідно до законодавства Російської Федерації іноземні громадяни, які тимчасово перебували на території Російської Федерації, не були застрахованими особами по обов`язковому пенсійному страхуванні. Відтак, страхові внески на обов`язкове пенсійне cтраxyвaння з виплат на користь позивача не нараховувалися, у зв`язку із відсутністю такої вимоги в законодавстві Російської Федерації. При цьому позивач вважає, що з норм міжнародної угоди слідує, що трудовий стаж, набутий на території Російської Федерації, визнається Україною, а тому посилання відповідача 2 на відсутність сплати страхових внесків у Пенсійний фонд Російської Федерації та не зарахування у зв`язку з цим до страхового стажу та пільгового спірних періодів безпідставне.

Щодо не зарахування відповідачем 2 до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997, оскільки не надано довідок уточнюючих пільговий характер роботи, то вказує, що надав архівні довідки, видані Державним унітарним підприємством міста Москви «Мосгортранс» 07.12.2021, що відповідають вимогам Порядку №637.

Звертає увагу позивач і на те, що відповідач 1 прийняв документи, подані ним для призначення пенсії, та не повідомляв його про необхідність подання додаткових документів, а також відповідачі не зверталися в порядку, передбаченому статтею 44 Закону №1058-ІV, для уточнення чи перевірки довідок, наданих позивачем.

З урахуванням викладеного позивач просить зобов`язати відповідачів зарахувати до його страхового загального та пільгового стажу спірні періоди роботи та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з дати першого звернення 17.02.2022, повторно розглянувши його.

Ухвалою суду від 07.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання на 30.06.2022.

22.06.2022 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає (а.с.69-73). Вказує, що на заяву ОСОБА_1 від 17.02.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 14.04.2022 надіслано відповідь про те, що у зв`язку із воєнними діями на території України роботу програмного забезпечення на деякий час було призупинено. На даний час відновлено роботу систем і в порядку черговості надходження опрацьовуються відповідні звернення. Однак опрацювати заяву позивачу було неможливо, оскільки із технічних причин у підсистемі «Звернення» не відображаються подані скан-копії документів, а тому рекомендовано заявнику повторно подати заяву і скан-копії документів.

В подальшому 20.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-IV. Питання призначення пенсій на пільгових умовах здійснюється виключно за нормами Закону №1058-IV. Умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах для позивача є досягнення віку 55 років, наявність страхового стажу 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за списком №2.

Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997 необхідно надати довідку, уточнюючу пільговий характер, згідно з Порядком №637. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006 необхідно підтвердити первинними документами та надати довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків.

Ураховуючи наведене, представник відповідача 1 стверджує, що підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-IV відсутні, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

23.06.2022 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (а.с.77-81). Відповідач 2 проти позову заперечує, зазначає умови для призначення пільгової пенсії позивача та звертає увагу, що чинним механізмом нарахування пенсій передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідач 2 наводить положення Законів №1058-IV та № 1788-XII, Порядку №637, які регламентують спірні правовідносини, Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах в установах та організаціях, затверджену постановою Держпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 (далі - Інструкція № 162) та Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджену наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22- 1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок №22-1).

Звертає увагу, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Також відповідно до частини третьої статті 64 Закону № 1058-IV та пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право перевіряти обґрунтованість видачі підприємствами, установами та організаціями поданих для призначення пенсії документів та достовірність поданих відомостей про особу. Згідно з частиною третьою статті 49 Закону № 1058-IV у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір на підставі для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних. В разі не підтвердження даних, зазначених у довідці, первинними документами, така довідка не враховується при обчисленні розміру пенсії. Пенсійні справи переглядаються і розмір пенсійних виплат приводиться у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства.

Відповідач 2 зазначає, що призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають. Для визначення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання чинності Угодою. Обчислення пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу (стаття 6 Угоди).

Зарахування до страхового стажу періодів роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Держави СНД), в тому числі до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати з 01.01.2004 за періоди роботи на території Держав СНД здійснюється при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, на території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Позивачем до заяви про призначення пенсії не надано документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації за період роботи з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006. З наданих довідок про заробітну плату №5141/99-10-04 від 07.12.2021 за період роботи з березня 1996 року по квітень 1997 року та № 5304/99-10-04 від 09.12.2021 за період роботи з жовтня 2002 року по серпень 2006 року, виданих архівом Державного унітарного підприємств міста Москви «Мосміськтранс» Російської Федерації, вбачається, що в період з 1991 року по 31.12.2000 з усіх нарахованих сум заробітної плати проводились відрахування до Пенсійного фонду Російської Федерації. А в період з 01.01.2001 по 31.12.2011 згідно пункту 15 частини 1 статті 9 Федерального закону від 24.07.2009 №212-Ф3, іноземні громадяни, котрі тимчасово перебувають в Російській Федерації, не визнавались застрахованими особами і суми виплат та інших винагород не оподатковувались страховими внесками до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Також відповідач 2 зазначає, що навіть за умови зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача, такого пільгового стажу буде не достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктом 8 частини другої статті 114 Закону №1058- VI. Відповідач 2 просить відмовити у позові.

Ухвалою суду від 24.06.2022 задоволено клопотання представника відповідача 2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено Хмельницькому окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання 30.06.2022 о 09.30 год в режимі відеоконференції за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

У судове засідання 30.06.2022 представник відповідача 1 не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача 2 не з`явився до Хмельницького окружного адміністративного суду для участі в судовому засіданні в режимі конференції, причини неприбуття до суду не повідомив.

Ухвалою суду від 30.06.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено до 07.07.2022, зобов`язано учасників справи у строк до 05.07.2022 виконати вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 07.06.2022 у частині надання письмових пояснень з зазначенням умов призначення пенсії за віком на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту (необхідний вік та страховий стаж (загальний та пільговий)), зокрема позивачу 19.04.1966 року народження, з посиланням на відповідні положення закону; належним чином засвідчені копії всіх заяв, з якими звертався позивач до органів пенсійного фонду та доданих до них документів (крім поданих до позовної заяви), а також додатково витребувано розрахунок зарахованого і не зарахованого страхового стажу позивача (загального та пільгового).

05.07.2022 відповідачем 1 подано до суду копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.103-142) та додаткові пояснення щодо умов призначення пільгової пенсії (а.с.148-150).

05.07.2022 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, у яких викладені ті ж обставини, що й у позовній заяві, додатково звернута увага на можливість укладення договору про добровільну участь у солідарній системі, який передбачає одноразову сплату особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (а.с.143-147).

06.07.2022 від відповідача 2 надійшли додаткові пояснення та витребувані судом докази, зареєстровані в системі електронного суду 05.07.2022 (а.с.151-193). Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в додаткових поясненнях вказало, що відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), необхідно дотримання таких умов: досягнення віку 55 років, наявність страхового стажу - 30 років, за відсутності страхового стажу 30 років пенсія за віком на пільгових умовах призначається у період з 01.04.2021 по 31.03.2022 за наявності у чоловіків 28 років 6 місяців страхового стажу. Також відповідачем 2 детально розписано підстави незарахування до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи. Вказує, що у позивача відсутній як страховий стаж так і пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

У судове засідання 07.07.2022 представник відповідача 1 не прибув, разом з тим з огляду на подану заяву від 30.06.2022 про розгляд справи у порядку письмового провадження (яку суд розцінює як заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача), суд розгляд справи проводив за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

У судовому засіданні 07.07.2022 представник позивача позовну заяву підтримала з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у позовній заяві стверджує, що 17.02.2022 через веб-портал Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах під електронним номером №36, до якої додав документи, які підтверджують його страховий і пільговий стаж роботи. На підтвердження такої обставини подав до суду скріншот сторінки з веб-порталу Пенсійного фонду, з якого вбачається реєстрація звернення №36 ОСОБА_1 , дата звернення 17.02.2022 00:48, тип звернення: призначення, орган ПФУ: Управління ПФУ в м.Тернопіль, статус звернення: помилковий, вид пенсії: вислуга років, у розділі «Додатково» є посилання на скан-копії 4-ох документів (паспорта або посвідки) (а.с.21).

На його запити щодо розгляду цієї заяви, 14.04.2022 ОСОБА_1 отримав листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1447-1578/С-02/8-1900/22 про те, що у зв`язку із воєнними діями на території України роботу програмного забезпечення на деякий час було призупинено. На даний час відновлено роботу систем і в порядку черговості надходження опрацьовуються відповідні звернення. Однак опрацювати заяву позивача від 17.02.2022 про призначення пенсії на даний час неможливо, оскільки із технічних причин у підсистемі «Звернення» не відображаються подані скан-копії документів (а.с.22). Також у листі вказано, що позивач має право особисто подати заяву про призначення пенсії та необхідні документи, або подати через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

20.04.2022 позивач повторно подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та подав усі наявні документи, які підтверджують його трудовий і пільговий стаж роботи.

26.04.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення №62 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.24). У цьому рішенні відповідач 2 зазначив, що пенсійний вік, визначений пунктом 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), становить 55 років, вік заявника 56 років; необхідний страховий стаж становить 30 років, за відсутності страхового стажу 30 років пенсія за віком на пільгових умовах призначається у період з 01.04.2022 по 31.03.2023 за наявності у чоловіків 24 роки страхового стажу.

У рішенні зазначено також, що

страховий стаж особи становить 23 роки 4 місяці 25 днів,

пільговий стаж особи - 6 років 6 місяців 16 днів.

Відповідач 2 не зарахував до страхового стажу:

період роботи з 13.07.1995 по 21.02.1996, оскільки в трудовій книжці записи на прийняття та звільнення з роботи не завірені печаткою;

періоди роботи з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, оскільки відсутні довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків.

Відповідач 2 не зарахував до пільгового стажу:

періоди роботи з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997, оскільки не надано довідок уточнюючих пільговий характер роботи згідно з Порядком №637;

періоди роботи з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, оскільки довідка від 10.08.2008 №19 не підтверджена первинними документами та відсутні довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків;

період роботи з 26.11.2008 по 01.07.2020, оскільки у пільговій довідці вказано посаду ревізор з безпеки руху.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначено, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997 необхідно надати довідку, уточнюючу пільговий характер роботи згідно з Порядком №637, у довідці має бути вказано: періоди роботи, зайнятість протягом повного (неповного) робочого дня, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; періодів роботи з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, необхідно підтвердити первинними документами та надати довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також діями відповідачів щодо неналежного розгляду його заяв та незарахуванням спірних періодів до страхового стажу (загального та пільгового), позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Дії (рішення) відповідачів як суб`єктів владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 8 частини частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту є досягнення віку 55 років та наявність певного страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на дату досягнення визначеного законом віку (встановленого абзацом першим пункту 8 частини другої статті 114 Закону №1058-IV і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV).

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійного віку 55 років досягнув ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому необхідний страховий стаж, для призначення йому пільгової пенсії, визначається згідно з абзацом двадцять першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV. Відповідно до цієї норми за відсутності страхового стажу у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку (55 років), страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.

Суд зауважує, що в оскаржуваному рішенні №62 від 26.04.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (а.с.24) не правильно визначило умови для призначення пільгової пенсії позивачу, вказавши вік 55 років та страховий стаж у чоловіків 24 роки, при необхідному 28 років 6 місяців. Відповідач 2 помилково визначив необхідний страховий стаж, для призначення позивачу пільгової пенсії на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, замість пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, та взяв період з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року, коли пенсійний вік ОСОБА_1 становив 56 років, а не 55 років (період з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року).

У додаткових поясненнях відповідач 2 на виконання вимог ухвали суду вже вказав саме такі (правильні) умови для призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.153).

Надаючи оцінку обставинам щодо незарахування окремих періодів роботи позивача до страхового стажу (загального та пільгового) суд враховує наступне.

Закон №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004, передбачає перехід від системи пенсійного забезпечення до страхової пенсійної системи і встановлення прямої залежності розмірів пенсій від страхового стажу й заробітку, з якого були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Статтею 11 Закону №1058-IV визначено осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, відповідно до пункту 1 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з статті 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативі незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Цим порядком зазначено, що додатково в довідці наводяться певні відомості стосовно окремих професій, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування; стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону. Проте додаткової вимоги щодо водіїв міського пасажирського транспорту (тролейбусів) немає.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Однак до органу пенсійного фонду надаються лише уточнюючі довідки, а уточнюючі довідки разом з первинними документи, на підставі яких ці довідки видані, як помилково вважає відповідач 2, вказуючи це в оскаржуваному рішенні.

У цій справі не зараховано до страхового стажу такі періоди:

період роботи з 13.07.1995 по 21.02.1996, оскільки в трудовій книжці записи на прийняття та звільнення з роботи не завірені печаткою;

періоди роботи з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, оскільки відсутні довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків.

Перший період з 13.07.1995 по 21.02.1996 (відповідно до записів №26, №27, №28 трудової книжки позивача) не є спірним і не підлягає зарахуванню до страхового стажу, оскільки записи №26, №27, №28 трудової книжки за цей період визнані недійсними, про що зазначено в наступному записі після них (а.с.29-30).

Наступний період роботи 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006 стосується роботи позивача на підприємстві у Російській Федерації та не зарахований через відсутність сплати страхових внесків.

Цей же період, а також період роботи з 11.10.2002 по 10.10.2003 не зараховані відповідачем 2 і до пільгового стажу через те, що довідка від 10.08.2008 №19 (про роботу за цей період) не підтверджена первинними документами та відсутні довідки з Пенсійного фонду Російської Федерації щодо сплати страхових внесків.

Щодо цих періодів, то судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 не містить жодних записів про трудову діяльність за цей час, тому страховий стаж у цьому випадку має підтверджуватися відповідно до вимог Порядку №637.

Так, на підтвердження трудової діяльності за спірний період позивач надав такі докази:

довідку філії « 6-й тролейбусний парк» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» від 10.08.2006 №19, про те, що ОСОБА_1 дійсно працював у 6-ому тролейбусному парку на посаді водія пасажирського тролейбуса з повним робочим днем, повним робочим тижнем без суміщення інших професій, зайнятий перевезенням пасажирів на регулярних міських пасажирських маршрутах м. Москви

з 11.10.2002 (наказ №249к від 11.10.2002) по 10.10.2003 (наказ №194к від 10.10.2003),

з 22.11.2003 (наказ №223к від 21.11.2003) по 21.11.2004 (наказ №217к від 21.11.2004),

з 11.02.2005 (наказ №34к від 11.02.2005) по 10.08.2006 (наказ №154к від 10.08.2006) (а.с.35, 121).

Довідка видана на підставі особової картки по обліку кадрів форми Т-2, наказів по особовому складу з 01.01.1996 по 2006 (по дату видачі довідки), шляхових листів за останні 3 роки, особових рахунків за період з 01.01.1996. Як зазначено у довідці вона видана для органів пенсійного фонду для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Одночасно у цій довідці від 10.08.2006 №19 зазначено, що згідно зі статтею 27 пункту 1.10 Федерального закону Російської Федерації від 17.12.2001 № 173 «Про трудові пенсії в Російській Федерації» мають право на пенсію на пільгових умовах водії тролейбусів регулярних пасажирських маршрутів, чоловіки при досягненні 55 років, жінки при досягненні 50 років, які пропрацювали відповідно 20 і 15 років на вказаних роботах і мають загальний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за віком.

У цій довідці від 10.08.2006 №19 відомості зазначені щодо трудової діяльності ОСОБА_1 на підставі належних первинних документів та в розумінні пункту 20 Порядку №637 ця довідка є достатнім доказом на підтвердження трудової діяльності позивача, у тому числі стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, так як у довідці вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, зайнятість повний робочий день. Така довідка підтверджує пільгових характер роботи позивача у період з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006 на посаді водія пасажирського тролейбуса « 6-го тролейбусного парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс».

Разом з тим, частина цих періодів не зарахована як до загального так і до пільгового стажу через відсутність сплати страхових внесків. Надаючи оцінку таким обставинам справи, судом досліджено довідку Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» філія північно-східна від 12.01.2022 за №30/01-09 про заробіток ОСОБА_1 , який враховується при обчисленні пенсії, за період з 2002 по 2006 роки (а.с.37, 123). Довідка видана на підставі особових рахунків за 2003-2006 роки.

У цій довідці вказано, що за період з 01.01.1991 по 31.12.2000 на підставі діючих нормативних документів з усіх включених у довідку сум проведенні нарахування страхових внесків по установлених тарифах і повністю перераховані до Пенсійного фонду Російської Федерації. У період з 01.01.2001 по 31.12.2011 відповідно до пункту 15 частини 1 статті 9 Федерального закону Російської Федерації від 24.07.2009 №212-ФЗ іноземні громадяни, які тимчасово перебувають в Російській Федерації, не визнавалися застрахованими особами і суми виплат чи інших винагород не оподатковувалися страховими внесками в Пенсійний фонд Російської Федерації.

З приводу несплати страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації, суд зазначає наступне.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина друга статті 4 Закону №1058-IV).

Статтею 17 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України» укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Отже, щодо питань призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.

13.03.1992 було підписано, зокрема, Російською Федерацією та Україною Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, виходячи з необхідності захисту прав громадян в області пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава-учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави-учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які придбали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР по питань пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 цієї Угоди встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Крім того, відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода), а саме статті 6 Угоди, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Суд уже зазначав про довідку Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» філія північно-східна від 12.01.2022 за №30/01-09 про заробіток ОСОБА_1 , який враховується при обчисленні пенсії, за період з 2002 по 2006 роки (а.с.123). У цій довідці відсутня інформація про сплату чи несплату страхових внесків у період з 01.01.2002 по 2006 роки до Пенсійного фонду Російської Федерації роботодавцем позивача.

Примітка даної довідки лише містить посилання на те, що у період з 01.01.2001 по 31.12.2011 відповідно до пункту 15 частини 1 статті 9 Федерального закону Російської Федерації від 24.07.2009 №212-ФЗ іноземні громадяни, які тимчасово перебувають в Російській Федерації, не визнавалися застрахованими особами і суми виплат чи інших винагород не оподатковувалися страховими внесками в Пенсійний фонд Російської Федерації.

Суд зауважує, що дана інформація містить посилання на Федеральний закон Російської Федерації прийнятий у 2009 році, який передбачає можливість не оподатковувати виплати іноземців страховими внесками в Пенсійний фонд Російської Федерації (який не міг застосовуватися у спірний період). У спірному випадку мова йде за період з 2002 року по 2006 рік (до прийняття Закону).

Відтак фактично у цій справі лише відсутня інформація стосовно сплати страхових внесків за період роботи позивача на Державному унітарному підприємства міста Москви «Мосгортранс», бо надана довідка достеменно не містить повних відомостей з приводу цього (а дає лише певні роз`яснення з питань сплати страхових внесків згідно з законодавством, чинним з 2009 року), а тому суд критично оцінює доводи відповідачів про несплату страхових внесків за цей період.

Суд зазначає, що відсутність інформації та документів стосовно сплати Державним унітарним підприємством міста Москви «Мосгортранс» страхових внесків, їх неналежна сплата чи ненадходження таких внесків до Пенсійного фонду не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду його роботи на території Російської Федерації, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Факт ненадходження відрахувань до Пенсійного фонду із заробітної плати позивача за відсутності його вини, не може бути підставою для відмови у зарахуванні йому стажу роботи та, відповідно, для відмови в призначенні пенсії.

Суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, відмова у зарахуванні стажу з такої підстави як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем є протиправною, оскільки покладає на особу надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 23.03.2019 у справі № 688/947/17, від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а, від 31.10.2019 у справі № 235/7373/16.

Крім того, невиконання страхувальником обов`язку зі сплати страхових внесків не може позбавляти особу соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, адже суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту населення.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 144/669/17 та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, у яких зроблено висновок, що несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

З огляду на викладене, на переконання суду позивачем на підтвердження наявності у нього страхового стажу за період з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, та пільгового стажу за період з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006 було надано достатні та належні докази, а тому такі періоди підлягають до зарахування відповідно до страхового та пільгового стажу.

Ще два періоди трудової діяльності ОСОБА_1 не зараховані до пільгового стажу, а саме з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997 через відсутність уточнюючих довідок за цей період.

Разом з тим, суд не погоджується з такими мотивами відмови відповідача 2 з огляду на те, що судом досліджено довідки на підтвердження цих спірних періодів і такі містять усі відомості згідно з вимогами пункту 20 Порядку №637.

Так, згідно з архівною довідкою №5291/99-10-04, виданою 07.12.2021 Державним унітарним підприємством міста Москви «Мосгортранс» на підставі документів архіву 8-го тролейбусному парку, ОСОБА_1 працював водієм тролейбуса 2 класу у 8-му тролейбусному парку Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс»

з 16.03.1996 (наказ №52 від 16.03.1996) по 11.09.1996 (наказ №168к від 11.09.1996),

з 25.10.1996 (наказ №198к від 25.10.1996) по 07.04.1997 (наказ №60к від 07.04.1997) (а.с.33, 117).

У цій довідці відомості зазначені щодо трудової діяльності ОСОБА_1 на підставі архівного фонду відділу кадрів 8-го тролейбусного парку, наказів про особовому складу за 1996-1997 роки (про що вказано у довідці), тобто на підставі належних первинних документів та в розумінні пункту 20 Порядку №637 ця довідка є достатнім доказом на підтвердження трудової діяльності позивача, так як у довідці вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Така довідка підтверджує пільгових характер роботи позивача у періоди з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області приймаючи рішення від 26.04.2022 за №62 про відмову у призначенні пенсії безпідставно відмовило зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у « 6-му тролейбусному парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, до пільгового стажу періоди роботи на посадах водія тролейбуса « 8-го тролейбусного парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997, періоди роботи на посадах водія пасажирського тролейбуса « 6-го тролейбусного парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006. В цій частині позовні вимоги підставні, а оскаржуване рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині не зарахування вказаних періодів до страхового стажу та пільгового стажу відповідно.

Крім того, похідна позовна вимога в частині зарахувати такі спірні періоди також підлягає до задоволення шляхом прийняття рішення про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (орган пенсійного фонду, до якого первинно подавалася заява про призначення пенсії, і до якого подаватиметься така заява у разі повторного звернення позивача з питанням призначення пенсії) зарахувати відповідні періоди до страхового стажу та пільгового стажу відповідно при призначенні пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.

Разом з тим, зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірних періодів з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006 збільшить його страховий стаж, який складає 23 роки 4 місяці 25 днів (а.с.181), лише приблизно на 2 роки 5 місяців, що є недостатнім для вирішення питання призначення пенсії на підставі пункту 8 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, бо необхідний страховий стаж у цьому випадку становить не менше 28 років 6 місяців.

Отже, відсутні підстави для зобов`язання відповідачів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, судом не встановлено, що обов`язок по розгляду такої заяви з огляду на застосування принципу екстериторіальності розгляду заяв про призначення пенсії покладався на Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області. Такий відповідач відповідно до принципу екстериторіальності розглядав лише заяву позивача подану до органів Пенсійного фонду України 20.04.2022.

Також суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не розгляду його заяви від 17.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що судом не встановлено достеменно, що така заява (саме про призначення пенсії за віком, бо з досліджених судом доказів вбачається, що зареєстрована заява про призначення пенсії за вислугу років з приміткою «помилково») з усіма необхідними документами була подана відповідачу 1 і останній мав технічну можливість її отримати та розглянути. Суд враховує пояснення відповідача, що у зв`язку із воєнними діями на території України роботу програмного забезпечення Пенсійного фонду України на деякий час було призупинено і при подальшому її відновленні опрацювати заяву позивача від 17.02.2022 про призначення пенсії не було можливим через технічні причини та не відображення поданих скан-копії документів. При цьому відповідач 1 пропонував ще раз особисто подати заяву про призначення пенсії та необхідні документи, або подати через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

На переконання суду, права позивача у цьому випадку не порушені, бо останній повторно подав заяву про призначення пенсії і у цій справі судом встановлено, що ні на момент подання заяви 17.02.2022, ні на дату подання заяви 20.04.2022 ОСОБА_1 не набув права на призначення пенсії на пільгових умовах через відсутність необхідного страхового стажу. В цій позовній вимозі слід відмовити.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цій справі позивачем надано докази, які не спростовані відповідачами та які у сукупності дають підстави для висновку про можливість зарахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу, проте їх зарахування не свідчить про наявність усіх основних умов для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону №1058-IV. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру на загальну суму 1984,80 грн, що підтверджується квитанціями від 03.06.2022 (а.с.14-15).

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд позов задовольняє частково, відмовивши фактично в одній позовній вимозі повністю, а іншу задовольнивши частково, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 (який допустив порушення прав позивача, не зарахувавши спірні періоди до страхового та пільгового стажу) судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.04.2022 за №62 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині відмови зарахувати до його страхового стажу періоди роботи у « 6-му тролейбусному парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, до пільгового стажу періоди роботи на посаді водія тролейбуса « 8-го тролейбусного парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997, періоди роботи на посаді водія пасажирського тролейбуса « 6-го тролейбусного парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у « 6-му тролейбусному парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 01.01.2004 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006, до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посаді водія тролейбуса «8-го тролейбусного парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 16.03.1996 по 11.09.1996, з 25.10.1996 по 07.04.1997, періоди роботи на посаді водія пасажирського тролейбуса « 6-го тролейбусного парку» Державного унітарного підприємства міста Москви «Мосгортранс» з 11.10.2002 по 10.10.2003, з 22.11.2003 по 21.11.2004, з 11.02.2005 по 10.08.2006 при вирішенні питання про призначення йому пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судові витрати у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вулиця Г.Чекірди, 10, місто Хмельницький, Хмельницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 11 липня 2022 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.