Справа № 280/8892/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2022 року

м. Київ

справа № 280/8892/20

адміністративне провадження № К/990/8328/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі №280/8892/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Куйбишевський районний суд Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

11 квітня 2022 року зазначена скарга була передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №280/8892/20 відмовлено; касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №280/8892/20 залишено без руху, визнано неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження та установлено скаржнику строк для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Ухвалу Верховного Суду від 18 квітня 2022 року отримано скаржником 27 квітня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

11 травня 2022 року на виконання ухвали про залишення без руху, від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку скаржник вказував на те, що вперше касаційну скаргу було подано в межах встановленого законодавством строку, визначеного частинами першою-другою статті 329 КАС України.

Ухвалами від 07 жовтня 2021 року, від 08 листопада 2021 року та від 31 січня 2021 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області у справі №280/8892/20, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 328 КАС України.

Проте чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку на можливість поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у разі звернення учасника справи до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення на підставі частини другої статті 329 КАС України.

Скаржник зазначає, що станом на дату постановлення Верховним Судом ухвали про повернення первинної касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №280/8892/20, а також повторно поданих касаційних скарг, строк, протягом якого територіальне управління мало право на поновлення строку на касаційне оскарження постанови, був пропущений з незалежних причин.

Після повернення Верховним Судом касаційних скарг на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року територіальним управлінням без зволікань усувалися недоліки шляхом зміни в касаційних скаргах підстав касаційного оскарження із зазначенням конкретних порушень, допущених судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи №280/8892/20, їх детальним обґрунтуванням, посилань на норми права, які були порушені судами під час розгляду справи, після чого касаційні скарги повторно подавалися на адресу Верховного Суду. Такі дії свідчать про вжиття заходів щодо своєчасного усунення недоліків касаційних скарг.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить з наступного.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, зазначає, що таке право не є абсолютним.

Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань.

Також скаржник повинен довести, що повернення вперше та вдруге поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Поряд з цим, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, яка оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України сторони, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особи, зацікавлені у її поданні, повинні вчиняти всі можливі та залежні від них дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Таким чином наведені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження судових рішень не дають достатніх і переконливих підстав визнання поважними причин пропуску такого строку та його поновлення.

Крім того, скаржник у заяві про усунення недоліків повторно просить відстрочити строк сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №280/8892/20.

Верховний Суд, дослідивши подане клопотання звертає увагу скаржника на наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Верховний Суд в ухвалі від 18 квітня 2022 року вже вирішував клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, за результатами розгляду якого відмовив у його задоволенні враховуючи те, що він не є суб`єктом на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору.

Повторно звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору скаржник заявляє ті ж підстави для задоволення клопотання, що і при зверненні з касаційною скаргою у квітні 2022 року, у задоволенні яких було відмовлено.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, відсутність відповідних доказів щодо поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 333 КАС України за наслідками розгляду заяви скаржника щодо усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №280/8892/20.

Визнати неповажними причини пропуску Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області України строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №280/8892/20.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі №280/8892/20.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова