Справа № 280/9395/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/9395/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Бишевської Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року (суддя Батрак І.В.) в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило:

стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 303 194,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідач має податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 303 194,86 грн., який утворився внаслідок несплати визначених зобов`язань податковим органом. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із позовом у даній справі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином правомірність нарахувань контролюючим органом відповідачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внаслідок не сплати якого виник податковий борг, зокрема не врахував, що нежитлові будівлі, які є будівлями промисловості, не можуть бути об`єктом оподаткування, що прямо передбачено пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 статті Кодексу. Крім того, на думку відповідача, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, а саме податковим повідомленням-рішенням на підставі яких відповідачу були нараховані суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 29.06.2000 зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Основними видами діяльності якого є, зокрема: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

У власності ОСОБА_1 перебуває 1/2 частини комплексу будівель та споруд з виробництва по переробці соняшника, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.12.2014.

18.10.2018 на підставі баз даних ДФС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та на підставі п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, контролюючим органом сформовано податкові повідомлення-рішення:

№0-00832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2017 рік на суму 87 905,76 грн.;

№07-0832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2016 рік на суму 29 344,51 грн.;

№07-0832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2015 рік на суму 2593,73 грн.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №280/3325/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково: визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Запорізькій області №07-0832 від 18.10.2018. В решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 09.04.2020.

Під час розгляду справи №280/3325/19 щодо податкових повідомлень-рішень від 18.10.2018 №0-0832, №07-0832, якими ОСОБА_1 визначено суми з податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податкові періоди 2016-2017 роки, суд зазначив про таке.

Враховуючи наявність у власності ОСОБА_1 об`єкту оподаткування в розумінні п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, а також відповідні рішення Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, суд дійшов висновку про те, що нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2016 року та 2017 року здійснене податковими повідомленнями-рішеннями від 18.10.2018 №0-0832, №07-0832, відповідає положенням чинного законодавства, а отже позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки відповідач у спірних правовідносинах діяв відповідно до наданих йому повноважень у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

23.05.2019 згідно з 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України Головним управлінням ДФС у Запорізькій області сформовано податкове повідомлення-рішення №0-0832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік на суму 102 272,86 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення разом із розрахунком податку направлено на адресу відповідача. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Крім того, 15.07.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення №0-0832 (форма «Ф»), яким відповідачу згідно з 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України визначено суми податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за 2019 рік у розмірі 133 296,05 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення разом із розрахунком податку направлено на адресу відповідача. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Згідно із довідкою про заборгованість та розрахунком суми податкового боргу у відповідача з урахуванням часткової сплати у сумі 50000,00 грн. наявний податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 303 194,86 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 10.01.2020 на адресу відповідача направлена податкова вимога від 09.01.2020 № 4-56 на суму 102 272,86 грн., яка вручена поштою йому особисто 28.01.2020, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Наявність підстав для стягнення з відповідача суми податкового боргу в загальному розмірі 303 194,86 грн. є предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно підпунктів 129.1.1, 129.1.2 пункту 129.1. статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абзац 1 пункту 129.4. статті 129 ПК України).

Положеннями пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Відповідно до пункту 70.1 статті 70 ПК центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство (підпункт 70.2.4 пункт 70.2 статті 70 ПК).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 ПК).

Згідно з абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 58.3 статті 58 ПК податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 3 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі - Порядок № 1204), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

За змістом наведених положень надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

З матеріалів справа встановлено, що правомірність та обґрунтованість нарахування ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016-2017 роки на загальну суму 117 250,27 грн. на підставі податкових повідомлень-рішень від 18.10.2018 №0-0832, №07-0832 була предметом дослідження в адміністративній справі №280/3325/19 та встановлена рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2020, яке набрало законної сили.

Крім того, позивачем податкові повідомлення-рішення від 23.05.2019 №0-0832, від 15.07.2020 №0-0832, на підставі яких визначено відповідачу грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податкові періоди 2018-2019 роки, надіслані останньому рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його податкову адресу: АДРЕСА_2 , правильність якої відповідачем не заперечується.

Крім того, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.01.2020 №4-56 позивач також направив на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_2 , яка вручена відповідачу 28.01.2020.

Доказів оскарження у судовому або адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень від 23.05.2019 №0-0832, від 15.07.2020 №0-0832 та/або податкової вимоги від 09.01.2020 №4-56 відповідачем не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо дотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства щодо належного направлення на адресу платника податків податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень та, як наслідок, наявність правових підстав для стягнення з відповідача податкового боргу, з огляду на несплату відповідачем такого податкового боргу добровільно.

Поряд із зазначеним, колегія суддів звертає увагу і на те, що доводи відповідача про протиправність вищезазначених податкових повідомлень-рішень є безпідставними, оскільки оцінка правомірності нарахування податкових зобов`язань, за якими в подальшому виник податковий борг, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення. Саме такий спосіб захисту прав платника податків визначений положеннями статей 55, 56 ПК України.

В свою чергу, у межах розгляду справи про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.

Аналогічні висновки сформульовано Верховним Судом у постановах від 03 лютого 2022 року у справі №560/4343/19, від 21 серпня 2019 року у справі №2340/4023/18.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя Н.А. Бишевська