Справа № 320/17406/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року м.Київ № 320/17406/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Єжелі А.О.,

за участю:

представника позивача - Миколюка М.Д.,

представника відповідача - Красникова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд - 2000" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю " з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2021 №.

Позов мотивовано відсутністю в діях позивача порушень вимог податкового законодавства, оскільки договірні відносини щодо поставки товару між ТОВ «Агротрейд - 2000» та його контрагентом ТОВ «ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ» мали реальний характер, що підтверджено відповідними документальними доказами та належним чином відображено у бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства. Позивачем наголошено на непідтверджені належними доказами висновків контролюючого органу про фіктивність (безтоварність) договору, укладеного між позивачем та контрагентом ТОВ «ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ» у періоді, що перевірявся, та зазначено про необґрунтованість тверджень відповідача про безпідставне завищення ТОВ «Агротрейд - 2000» суми податкового кредиту та, як наслідок, заниження зобов`язань зі сплати податку на додану вартість.

Крім того, позивач вказав на те, що при укладенні та виконанні договору з контрагентом він діяв добросовісно, відповідно до ділової мети підприємницької діяльності, та не був обізнаний про будь-які можливі правопорушення зі сторони контрагента, а тому не повинен нести негативні наслідки за недотримання податкової дисципліни іншими платниками податків.

Тому, на думку позивача, рішення податкового органу є незаконним, оскільки при його прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача було виявлено завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1 936 366 грн., а тому у бюджетному відшкодуванні було відмовлено шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення-рішення правомірним та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/17406/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче судове засідання на 27.01.2022.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.06.2022.

У судовому засіданні, призначеному на 07.07.2022, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2000" (ідентифікаційний код 36445855, місцезнаходження: 09133, Київська обл., Білоцерківський р-н, селищна рада Терезинська, Автодорога Київ - Одеса 82КМ+500М) 11.12.2009 було зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інформації наявної в Реєстрі платників податку на додану вартість (за посиланням https://cabinet.tax.gov.ua/registers/pdv) позивач має статус платника податку на додану вартість з 09.03.2010, індивідуальний податковий номер 28.

З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Агротрейд-2000 (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу товару № 121-с, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця сою урожаю 2020 року (код товару за УКТ ЗЕД 1201), а покупець прийняти та оплатити його згідно умов цього договору.

Відповідно до пунктів 3.1-3.2 договору ціна товару без ПДВ за цим договором складає 16535, 09 грн. за одну метричну тонну, ПДВ - 2314,91 грн., ціна товару з ПДВ складає 18850 грн. за одну метричну тонну.

Загальна вартість товару без ПДВ за цим договором складає 3307018 грн., ПДВ - 462982,52 грн., загальна вартість товару з ПДВ 3770000,52 грн.

Умови та строки поставки товару визначені в п. 4 договору:

4.1. Постачальник зобов`язаний поставити Товар в повному обсязі в строк до 14 травня 2021 року.

4.2. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця у місці поставки за адресою: Київська область. Білоцерківський район, селищна рада Терезинська, Автодорога Київ - Одеса 82км +500м.

4.3. Доставка Товару здійснюється автотранспортом Постачальника та за його рахунок, відповідальність за навантаження транспортного засобу несе Постачальник.

4.5. Передача Постачальником Товару Покупцеві у власність підтверджується оформленням видаткової накладної на Товар виданою на ім`я Покупця датою прийняття товару Покупцем у місці поставки.

Також, умовами договору передбачено, що постачальник при заключенні даного договору зобов`язаний надати покупцю копії довідки з сільської ради про площу та склад с/г угідь та копії статистичних даних.

24.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Агротрейд-2000 (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу товару № 134-с, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця сою урожаю 2020 року (код товару за УКТ ЗЕД 1201), а покупець прийняти та оплатити його згідно умов цього договору.

Кількість та якість товару:

1.1. Товар поставляється в кількості 60,00т+/-10%.

Ціна та загальна вартість Договору:

3.1. Ціна товару без ПДВ за цим договором складає 16 666,67грн за одну метричну тонну, ПДВ- 2 333,33 грн. Ціна Товару з ПДВ за цим Договором складає 19 000,00 грн. за одну метричну тону.

3.2. Загальна вартість Товару без ПДВ за цим Договором складає 1 000 000,20грн, ПДВ - 140 000,03 грн., загальна вартість товару з ПДВ складає 1 140 000,23 гри., +/-10%, згідно п.2.1.

Умови та строки поставки товару

4.1. Постачальник зобов`язаний поставити Товар в повному обсязі в строк до 31 травня 2021 року.

4.2. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця у місці поставки за адресою: Київська область, Білоцерківський район, селищна рада Терезинська, Автодорога Київ - Одеса 82км+500м.

4.3. Доставка Товару здійснюється автотранспортом Постачальника та за його рахунок, відповідальність за навантаження транспортного засобу несе Постачальник.

4.5. Передача Постачальником Товару Покупцеві у власність підтверджується оформленням Видаткової накладної на Товар виданою на ім`я Покупця датою прийняття товару покупцем у місці поставки.

Також, умовами договору передбачено, що постачальник при заключенні даного договору зобов`язаний надати покупцю копії довідки з сільської ради про площу та склад с/г угідь та копії статистичних даних.

25.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Агротрейд-2000 (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу товару № 135-с, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця сою урожаю 2020 року (код товару за УКТ ЗЕД 1201), а покупець прийняти та оплатити його згідно умов цього договору.

Кількість та якість товару

2.1. Товар поставляється в кількості 250,00т+/-10%

Ціна та загальна вартість Договору

3.1. Ціна товару без ПДВ за цим договором складає 16 929,82грн за одну метричну тонну, ПДВ- 2 370,18 грн. Ціна Товару з ПДВ за цим Договором складає 19 300,00 грн. за одну метричну тону.

3.2. Загальна вартість Товару без ПДВ за цим Договором складає 4 232 455,00грн, ПДВ - І92 543,70 грн., загальна вартість товару з ПДВ складає 4 824 998,70 грн., +/-10%, згідно п.2.1.

Умови та строки поставки товару

4.1. Постачальник зобов`язаний поставити Товар в повному обсязі в строк до 31 травня 2021 року.

4.2. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця у місці поставки за адресою: Київська область, Білоцерківський район, селищна рада Терезинська, Автодорога Київ -Одеса 82км +500м.

4.3. Доставка Товару здійснюється автотранспортом Постачальника та за його рахунок, відповідальність за навантаження транспортного засобу несе Постачальник.

4.5. Передача Постачальником Товару Покупцеві у власність підтверджується оформленням видаткової накладної на Товар виданою на ім`я Покупця датою прийняття товару Покупцем у місці поставки.

Також, умовами договору передбачено, що постачальник при заключенні даного договору зобов`язаний надати покупцю копії довідки з сільської ради про площу та склад с/г угідь та копії статистичних даних.

28.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Агротрейд-2000 (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу товару № 141-с, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця сою урожаю 2020 року (код товару за УКТ ЗЕД 1201), а покупець прийняти та оплатити його згідно умов цього договору.

Кількість та якість товару

2.1. Товар поставляється в кількості 300,00т+/-10%

Ціна та загальна вартість Договору

3.1. Ціна товару без ПДВ за цим договором складає 17 017,54грн за одну метричну тонну.

3.2. Загальна вартість Товару без ПДВ за цим Договором складає 5 105 262,00грн, ПДВ - 714 736,68 грн., загальна вартість товару з ПДВ складає 5 819 998,68 грн., +/-10%, згідно п.2.1.

Умови та строки поставки товару

4.1. Постачальник зобов`язаний поставити Товар в повному обсязі в строк до 04 червня 2021 року.

4.2. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця у місці поставки за адресою: Київська область. Білоцерківський район, селищна рада Терезинська, Автодорога Київ - Одеса 82км +500м.

4.3. Доставка Товару здійснюється автотранспортом Постачальника та за його рахунок, відповідальність за навантаження транспортного засобу несе Постачальник.

4.5. Передача Постачальником Товару Покупцеві у власність підтверджується оформленням видаткової накладної на Товар виданою на ім`я Покупця датою прийняття товару Покупцем у місці поставки.

Також, умовами договору передбачено, що постачальник при заключенні даного договору зобов`язаний надати покупцю копії довідки з сільської ради про площу та склад с/г угідь та копії статистичних даних.

На виконання умов вказаних договорів, ТОВ ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ було передано, а ТОВ Агротрейд-2000 прийнято товар (сою урожаю 2020 року ), про що сторонами були складені та підписані видаткові накладні (том 1 а.с. 68, 71, 75, 89, 102, 112, 134, 140, 145, 147, 150 ).

У зв`язку з невідповідністю якісних показників зерна базовим показникам, визначеним сторонами у договорах поставки, актом перерахунку ціни були перераховані ціни в сторону зменшення (а.с. 72, 91, 139, 149153 т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, в рахунок оплати за відвантажену продукцію ТОВ ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ отримало від ТОВ Агротрейд-2000 грошові кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 79-81, 95-96, 120-123, 158-163 т. 1), які містять печатку банку та підпис посадової особи банку.

Транспортування реалізованої продукції здійснювалося ТОВ "АЛЬКАНТО" на замовлення ТОВ ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ, про що свідчать наявні у матеріалах справи товарно-транспортні накладні (том 1 а.с. 70, 73, 76, 92, 93, 104-111, 113-115, 135-138, 141-144, 146, 148, 151-152).

Також, в матеріалах справи містяться фотографії автомобілів, які завозили придбаний товар на територію зернового складу позивача (а.с. 1-61 т. 2).

За результатами поставки зерна зерновим складом позивача зареєстровано складські квитанції на зерно (а.с. 77, 78, 94, 110-119, 154-157 т. 1).

При цьому, розбіжність зазначення в складських квитанціях кількості сої та кількості сої в наданих до перевірки ТТН, представник позивача пояснив у судовому засіданні тим, що складська квитанція видається на кількість завезеного зерна за повний день, незалежно від кількості продавців товару, а відтак кількість зерна в ТТН різниться кількості зерна в квитанціях.

За наслідками господарської операції складені податкові накладні, які позивачем долучені до матеріалів справи (т. 1 а.с. 82, 84, 97, 125-127, 164-175) та на підставі яких заявлено бюджетне відшкодування. На підставі направлень від 17.09.2021 року № 6572/10-36-07-05, № 6578/10-36-07-05 та наказу ДПС у Київській області від 17.09.2021 року за № 2071-п, виданого на підставі пп. 19*1.1.6 п. 19*1.1 ст. 19*1, пп. 20.1.4. п. 20.1. ст..20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України у 06.10.2021 по 12.10.2021 Головним управлінням ДПС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агротрейд-2000» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року податкової декларації з податку на додану вартість від 20.08.2021 року реєстраційний номер від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Результати перевірки оформлені актом від 19.10.2021 № 17346/10-36-07-05/36445855.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Агротрейд-2000» вимог пункту 198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим контролюючий орган дійшов висновку про завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2021 року в розмірі 1 936 366, 28 грн.

Такі висновки контролюючий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Агротрейд-2000» та ТОВ ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ, які ґрунтуються на аналізі інформації, що зберігається в інформаційних базах даних ДФС України ІС "Податковий блок". На думку перевіряючого, ТОВ "АЛЬКАНТО", який здійснював перевезення сої на склад позивача на замовлення ТОВ ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ, не мав реальних можливостей для здійснення перевезення.

Також, ТОВ ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ не має достатніх необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, відсутність послуг по посіву, обробітку, збиранню та перевезенню сої врожаю 2020, що ставить під сумнів факт здійснення господарської операції.

На підставі зазначеного акта перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2021 №.

Не погоджуючись з висновками та рішенням за наслідками перевірки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі по тексту - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно частини першої статті 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку передбачено, зокрема: господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (пункт 1.2); первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1); первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача тощо (пункт 2.4).

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначений у статті 200 Податкового кодексу України

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

З системного аналізу наведених вище положень законодавства випливає, що єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту та сум, на які збільшено від`ємне значення фінансового результату до оподаткування оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, є належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи за результатами реальної господарської операції, що підтверджують її повноту та зміст відповідно до цілей господарської діяльності платника податків.

Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 20.07.2010 №1112/11/13-10 зазначив, що процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи: 1) встановлення факту здійснення господарської операції; 2) встановлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; 3) встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку; 4) встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; 5) встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ», мету та обставини поставки та/або отримання товарів у власній господарській діяльності позивача, суд констатує необґрунтованість наведених вище висновків контролюючого органу та їх спростування наданими позивачем копіями первинних бухгалтерських документів, які оформлено у відповідності до вимог статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та є такими, що підтверджують зміни у власному капіталі, рух активів позивача по сплаті за придбаний товар від свого контрагента, використання придбаного товару під час здійснення господарської діяльності та з метою отримання прибутку від такої господарської діяльності.

Зокрема, видатковими накладними, складськими квитанціями, платіжними дорученнями, податковими накладними.

У судовому засіданні представником позивача зазначено, що із придбаної сої відповідно до технологічного процесу переробки було утворено: олію соєву гідратовану, шрот соєвий, оболонка соєва гранульована, гідрофуз олійний.

Зазначену продукцію було реалізовано ПП "Фенікс Агро", ТОВ "БІОХІМЕКСПОРТ", DTRNARDGROUP SP. Z O.O, Аgrooiltrade OU Естонія, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено договори, накладні -вимоги на відпуск сировини зі складу, податкові накладні, ВМД, ТТН, платіжні доручення (а.с. 70-220 т. 2).

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товарів/послуг) по ланцюгу від постачальника до покупця, від виконавця до замовника, встановлено зв`язок між фактом придбання товарів/послуг і господарською діяльністю позивача.

Наявні у матеріалах справи документи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

З урахуванням наведеного, викладений в акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, є необґрунтованим.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що в наданих до перевірки ТТН в графі «Автомобіль» не вказані модель та тип відповідного автомобіля; в графі «Водій» не вказані номера посвідчень, в графі «Пункт розвантаження» вказано неповну адресу; в графі «відпуск за довіреністю вантажоодержувача» відсутня інформація щодо серії, номера, ким видано, оскільки наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг. Відсутність товарно-транспортної накладної або оформлення її з певними дефектами сама по собі не свідчить про нереальність господарської операції з придбання товару в цілому.

Безпосереднього зв`язку між відсутністю товарно-транспортних накладних та підставою, моментом та правилами формування податкового кредиту відповідачем не доведено.

Оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, або ж наявність певних недоліків у її заповненні, не може беззаперечно свідчити про відсутність реальних господарських операцій, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість. До того ж, судом встановлено, що позивач у даному конкретному випадку не був учасником транспортних відносин, у зв`язку з чим наявність у нього, в даному конкретному випадку, транспортних документів не є обов`язковою.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 27.08.2018 у справі № №804/2952/14, від 18.10.2019 у справі №813/300/16.

Також, є безпідставними посилання відповідача на недостатність адміністративно-господарських можливостей контрагента для виконання ним господарської операції щодо поставки товару/надання послуг, оскільки до перевірки позивачем надавалися довідки про те, що контрагент позивача має у оренді землі с/г призначення.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що згідно повідомлення про об`єкти оподаткування, у ТОВ "ФІН-ІНВЕСТ ПОЛІССЯ" наявні колісна техніка, земельні ділянки, а відтак є незрозумілим висновок відповідача про неможливість продажу сої врожаю 2020 року ТОВ "Агротрейд-2000" та безтоварність операції.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені судом обставини щодо необґрунтованості висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 19.10.2021 № 17346/10-36-07-05/36445855, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення форми № від 17.11.2021, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 грн. (платіжне доручення №2500 від 07.12.2021).

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Також, представником позивача заявлено клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу у розмірі 91090,98 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення вказаного клопотання представника позивача, суд зазначає про таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Приписи ст. 134 КАС України не виключають права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 р. (справа №810/4749/15) зазначив, що на підставі аналізу положень ст. 134 КАС України склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також, Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2018 р. (справа №826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява № 34884/97, п. 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076).

Статтею 19 Закону № 5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З заяви представника позивача вбачається, що він просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 91090,98 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача були подані при зверненні до суду: договір про надання правової допомоги від 02.11.2021 №163; акт №1 від 07.12.2021; рахунок-фактуру №163/1 від 07.12.2021; платіжне доручення №2499 від 07.12.2021; акт №5 від 15.06.2022; рахунок-фактуру №163/5 від 15.06.2022; платіжне доручення №1330 від 15.06.2022.

Так, з наданого договору про надання правничої допомоги №163 від 02.11.2021 вбачається, що між адвокатським об`єднанням "МКБ ГРУПП" в особі керуючого партнера Миколюка М.Д. (адвокат) та ТОВ "Агротрейд-2000" (клієнт) укладено даний договір, згідно ст.1.1. якого сторони домовились, що адвокатське об`єднання на платній основі зобов`язується надати професійну правничу допомогу клієнту, а клієнт зобов`язується сплатити обумовлені цим договором та актом приймання-передачі правничої допомоги.

Відповідно до п.п.2.1-2.5 договору гонорар адвоката за надання правничої допомоги становить 1000 грн/година роботи адвоката.

За виграну судову справу, клієнт сплачує адвокату гонорар успіху у розмірі 3% від суми позову. Оплата здійснюється на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі правничої допомоги. Авансова оплата здійснюється за погодженням сторін договору.

Відповідно до акту №1 приймання-передачі правничої допомоги від 07.12.2021 адвокат надав клієнту наступні послуги по підготовці та супроводженню даної судової справи у суді:

- надання консультацій клієнту з питань документальної позапланової перевірки - 1 год. - 1000 грн;

- аналіз матеріалів документальної позапланової перевірки, оформлених актом перевірки 19.10.2021 за №17346/10-36-07-05/36445855 - 3 год. - 3000 грн;

- аналіз договорів та первинних бухгалтерських документів, що стали об`єктом документальної позапланової перевірки - 3 год. - 3000 грн;

- аналіз судової практики - 1,5 год. - 1500 грн;

- аналіз міжнародної судової практики, зокрема рішень ЄСПЛ - 1,5 год. - 1500 грн;

- підготовка адміністративного позову - 8 год. - 8000 грн;

- формування доказової бази до адміністративного позову - 4 год. - 4000 грн;

- подання від імені клієнта адміністративного позову з додатками - 3 год. - 3000 грн.

Всього - 25 год. - 25 000 грн.

Платіжним дорученням №2499 від 07.12.2021 підтверджено сплату позивачем на рахунок адвокатського об`єднання вартості правничої допомоги, зазначеної в акті №1 від 07.12.2021 у розмірі 25 000 грн.

Також, відповідно до акту №5 від 15.06.2022 приймання-передачі правничої допомоги адвокат надав клієнту наступні послуги по підготовці та супроводженню даної судової справи у суді:

- підготовка пояснень по справі - 5 год. - 5000 грн;

- представництво інтересів позивача - 3 год. - 3000 грн.

Всього - 8 год. - 8000 грн.

Платіжним дорученням №1330 від 15.06.2022 підтверджено сплату позивачем на рахунок адвокатського об`єднання вартості правничої допомоги, зазначеної в акті №5 від 15.06.2022 у розмірі 8000 грн.

Крім цього, представник позивача у своїй заяві стверджує, про зобов`язання позивача сплатити йому гонорар успіху у розмірі 3% суми позову (58090,98 грн), який є складовою частиною гонорару адвоката, передбаченого договором про надання правової допомоги.

Водночас, відповідач у письмових поясненнях зауважив, що вважає витрати позивача на правову допомогу не підтверджені належним чином, а розрахунок суми витрат на правничу допомогу значно завищено і є неспіврозмірними відносно затраченого часу представником позивача на участь у розгляді даної справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 (справа №810/3806/18).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №320/17406/21, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши надані позивачем документи та враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката у даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір додаткових витрат на правничу допомогу до 20000,00 грн, які підлягають компенсації позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та відповідно стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ "Агротрейд-2000" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 17.11.2021 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» (код ЄДРПОУ 36445855) судовий збір у сумі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн та витрати на правову допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 08 липня 2022 р.