Справа № 480/14407/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Позивач не погоджується з вимогою Держаудитслужби, вважає висновки щодо порушення вимог частини 2 статті 105 Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року №322-VIII (зі змінами), статті 15 Закону України «Про оплату праці» від 24 березні 1995 року №108/95 - ВР, пункту 15 постанови Ради Міністрів СРСР від 04 грудня 1981 року №1145 «Про порядок та умови суміщення професій (посад)» помилковими, необгрунтованими та такими, що не ґрунтуються на приписах законодавства.
Вказує, що ДП «Сумська біологічна фабрика» є унітарним, комерційним підприємством відповідно до Господарського кодексу України, а також госпрозрахунковим підприємством, самостійно здійснює підприємницьку діяльність, має самостійний баланс, рахунки в установах банків та несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно із законодавством.
В частині оплати праці підприємство керується Кодексом законів про працю в Україні, Законом України «Про оплату праці», Галузевою угодою між Міністерством аграрної політики та продовольства України, Всеукраїнським об`єднанням організації роботодавців «Федерація роботодавців агропромислового комплексу та продовольства України» і Профспілковою спілкою працівників агропромислового комплексу України в сільському господарстві на 2014 - 2016 роки зі змінами та доповненнями та Колективним договором між роботодавцем і трудовим колективом Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика» зі змінами та доповненнями, схваленого загальними зборами трудового колективу ДП «Сумська біофабрика» 20 лютого 2018 року та зареєстрованого Виконавчим комітетом Сумської міської ради 18 квітня 2018 року за №206.
Позивач зазначає, що питання суміщення посад регламентується порядком тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року N 1545-ХІІ, у частині, що не суперечить чинному законодавству.
Що стосується обмежень щодо суміщення посад або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, то в Листі Міністерства праці та соціальної політики України від 02.12.2005 р. N 9942/0/14-05/018-17 зазначається, що нормативні акти колишнього Радянського Союзу, які обмежували права підприємств з питань суміщення професій і посад, виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, розширення обсягу робіт тощо, втратили чинність.
Окрім цього, постанова Ради Міністрів СРСР від 04 грудня 1981 року №1145 є підзаконним нормативно-правовим актом, тому він не може займати домінуюче становище в порівнянні із законами, які мають вищу юридичну силу.
За твердженням позивача, суміщення професій (посад) - це виконання працівником поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою). Водночас така посада (робоче місце за відповідною професією) передбачена штатним розписом підприємства (організації, установи), однак в силу тих чи інших причин є вакантною.
Виходячи із виробничих потреб, на підприємстві розробляється і затверджується штатний розпис, який містить перелік усіх посад та професій працівників, які необхідні роботодавцеві, у т.ч. вакантних посад. Посада інженера-енергетика затверджена у штаному розписі в підрозділі Підприємства «Ремонтно- механічна служба». Саме в той час, коли посада інженера-енергетика була вакантною, головний механік ОСОБА_1 на підставі наказів тимчасово виковував додаткову роботу інженера - енергетика в порядку суміщення посад, а саме: Наказу № 197-к від 01.10.2018 «Про доплату», Наказу №169-к від 27.08.2019 «Про суміщення та передачу матеріальних цінностей», Наказу №242-к від 25.11.2019 «Про доплату». З моменту прийняття основного працівника на посаду інженера-енергетика дії вищезазначених наказів скасовувалися на підставі п.4 Наказу №8;5-к від 25.04.2019 «Про переведення та зміни штатного розпису», п.2 Наказу №222-к від 04.11.2019 «Про виконання обов`язків», п.6 Наказу №168-к від 27.08.2020 та Наказу №246 - к від 30.11.2020 «Про скасування доплати».
Пунктом 5.2.2.1. Колективного договору між роботодавцем і трудовим колективом Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика» на 2018-2020 роки передбачено, встановлювати та виплачувати доплати і надбавки до тарифних ставок та посадових окладів працівників згідно з додатками №7,8,9. У додатку 7 Колективного договору в переліку та розмірах доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів зазначається доплата за суміщення професій посад. Доплата Головному механіку ОСОБА_1 за суміщення посад проводилась згідно додатку 7 Колективного договору на підставі наказів у відсоковому відношенні 30 % або 10 % мінімального посадового окладу вакантної посади інженера - енергетика.
У висновку на заперечення Держаудитслужба вказує, що призначення ОСОБА_1 відповідальним за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства фактично здійснено в межах його посадових обов`язків як головного механіка ремонтно-механічної служби у підпорядкуванні якого є посада інженера-енергетика. Підприємство не погоджується з зазначеною позицією відповідача з огляду на те, що сама посада головного механіка ремонтно-механічної служби включає в себе організацію та контроль за діяльністю підпорядкованих йому осіб ремонтно- механічної служби. Проте він не виконує обов`язки, що покладені на інженера - енергетика. Посадовою інструкцією Головного механіка ремонтно-механічної служби не передбачено, виконання обов`язків (роботи) інженера - енергетика на час його відсутності. Отже, за додатково виконувану роботу, працівник має право отримувати доплату.
Ухвалою від 31.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову. Вказує, що орган фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов`язаних із стягненням виявлених в ході перевірки збитків. Відтак, збитки щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Щодо фактів порушень, виявлених в ході проведення ревізії зазначає, що ревізією дотримання законодавства при встановленні та нарахуванні доплат працівникам ДП «Сумська біофабрика», встановлено, що в порушення п. 15 постанови Ради Міністрів СРСР від 04 грудня 1981 року № 1145 «Про порядок та умови суміщення професій (посад)», на підставі наказів по Підприємству зайво нараховано та виплачено, за період з 01.01.2019 по 30.11.2020, головному механіку ремонтно-механічної служби Підприємства ОСОБА_1 доплати до посадового окладу за суміщення підпорядкованої посади інженера-енергетика.
Відповідно штатних розписів на 2019-2021 роки, затверджених генеральним директором Підприємства Ассорі О.Ю. та погоджених з головою профспілки Підприємства ОСОБА_2 , керівником (головним механіком) ремонтно-механічної служби є ОСОБА_1 , до складу якої входить посада інженера-енергетика.
Пунктом 1.3 посадової інструкції інженера-енергетика ремонтно- механічної служби, затвердженої генеральним директором Підприємства ОСОБА_3 05.06.2018 р., визначено що інженер-енергетик по всім питанням підпорядковується головному механіку.
Відповідно п.п. 2.4, 2.5, 2.6, 2.12 посадової інструкції головного механіка, затвердженої генеральним директором ДП «Сумська біологічна фабрика» ОСОБА_3 06.04.2015 р., головний механік керує працівниками по проектуванню об`єктів капітального будівництва, реконструкції діючих виробничих площ, контролює хід їх виконання, забезпечує контроль і вимагає виконання правил і норм по охороні праці, техніці безпеки, пожежній безпеці, охороні навколишнього середовища від забруднення виробничими відходами підприємства, правил використання теплоенергетичних та інших ресурсів, забезпечує контроль за діяльністю виробничих підрозділів, які експлуатують обладнання, за додержання ними правил експлуатації, технічного обслуговування і ремонту устаткування.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Державною аудиторською службою України проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Сумська біологічна фабрика» за період з 01.01.2019 по 31.10.2021, за результатами якої складено акт від 29.11.2021 №201803-19/5 (а.с.8-25).
Позивачем надіслано листом від 03.12.2021 № 649 Управлінню Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області заперечення (зауваження) на акт ревізії від 29.11.2021 №201803-19/5 (а.с. 26-27).
Контролюючим органом за наслідками розгляду заперечень надіслано ДП «Сумська біологічна фабрика» лист від 08.12.2021 № 201803-14/3579-2021 з висновками на заперечення, за змістом яких заперечення не прийнято (а.с. 30-44).
На підставі акту ревізії від 29.11.2021 №201803-19/5 Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області сформовано вимогу від 13.12.2021 № 201803-14/3607-2021 «Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства». У вимозі зазначено, що під час ревізії встановлено порушення законодавства, які не усунуто:
Внаслідок зайво нарахованої головному механіку ОСОБА_1 доплати за суміщення підпорядкованої посади інженера-енергетика, в порушення пункту 15 постанови Ради Міністрів СРСР від 04 грудня 1981 року № 1145 «Про порядок та умови суміщення професій (посад)», встановлено зайве нарахування відпускних у 2019, 2020 роках та січні-липні 2021 року в сумі 2795,18 грн, та, як наслідок, зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску в сумі 614,94 гривень.
2) в недотримання вимог статті 73 Закону України від 25 червня 1992 року № 2498-ХІІ «Про ветеринарну медицину» на час проведення ревізії ветеринарні препарати термін придатності яких закінчився, не вилучені з обігу, не утилізовані та не знищені.
На підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ (зі змінами), (далі - Закон №2939-ХІІ ), підпункту 14 пункту 6 Положення про Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, затвердженого наказом Північно-східного офісу Держаудитслужби від 25 серпня 2016 р. № 2, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою України, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550, Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області вимагало:
1. Розглянути результати проведеної ревізії та вирішити питання щодо притягнення у порядку, встановленого законодавством до відповідальності працівників ДП «Сумська біологічна фабрика», винних у допущених порушеннях.
3. Вжити заходи щодо списання ветеринарних препаратів термін придатності яких закінчився, у відповідності до вимог статті 73 Закону України від 25 червня 1992 року № 2498-ХІІ «Про ветеринарну медицину» в частині вилучення їх з обігу, утилізації та знищення.
Вичерпну інформацію про вжиті заходи щодо усунення порушень та недоліків, разом із завіреними копіями підтвердних розпорядчих та інших документів необхідно було надати відповідачу в термін до 19.01.2021.
Наголошено, що відповідно до частини 2 статті 15 Закону №2939-ХІІ, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Поінформовано, що відповідно до пунктів 8, 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області має право звернутися до суду в інтересах держави.
Не погодившись із п. 2 вказаної вимоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регламентовано Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43) Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), отриманих під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах під час складання планових бюджетних показників та відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів бюджетних зобов`язань відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі); відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів довгострокових зобов`язань за енергосервісом затвердженим в установленому порядку умовам закупівлі енергосервісу; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про закупівлі; веденням бухгалтерського обліку, а також складенням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності; виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів, станом внутрішнього контролю в інших підконтрольних установах; усуненням виявлених недоліків і порушень; реалізацією інвестиційних проектів; законним та ефективним використанням публічних коштів та інших активів для використання (впровадження) інформаційних технологій (систем, процесів, ресурсів); законністю та правомірністю витрат бенефіціарів (партнерів) у межах виконання спільних операційних програм прикордонного та транскордонного співробітництва (підпункт 4 пункту 4 Положення № 43).
Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).
Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункти 16, 23 пункту 6 Положення № 43).
Частиною першою статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.
За змістом пунктів 1, 7, 10, 13 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Пунктом 15 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що органи державного фінансового контролю наділені повноваженнями порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі - Порядок № 550).
Відповідно до пункту 2 цього Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно з пунктами 45, 46 Порядку № 550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.
Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Відповідно до пункту 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.
Предметом розгляду у цій справі є правомірність вимоги контролюючого органу, викладеної в оскаржуваному рішенні і скерованої для виконання підконтрольному суб`єкту.
Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом прийняття такої вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка є обов`язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і на підставі якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Відтак, пункти (частини) вимоги, які не вказують на стягнення збитків, можуть бути перевірені судом у справі за відповідним позовом підконтрольної установи у випадку їх оскарження. Проте, пункти (частини) вимоги, які вказують на стягнення збитків мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд наголошує, що законність та правильність обчислення розміру визначення збитків, зазначених у цій вимозі може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом органу фінансового контролю до винних осіб, а не у справі за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
За таких обставин, суд не може здійснювати аналіз правильності визначення розміру збитків та їх заподіяння позивачем у спірній вимозі, оскільки перевірку обґрунтованості вимог контролюючого органу має здійснювати суд, що розглядає позов про стягнення відповідних збитків, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Сумська біологічна фабрика" до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області про скасування пункту вимоги відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска