Справа № 160/27564/21
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кондратенко А.О.
позивача не з`явився;
відповідача Михайленко О.І., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №408-04-1305-0412 від 05.11.2021 про опис майна у податкову заставу.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за ним обліковується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (недоїмка) у сумі 1 054 103,76 грн. У зв`язку з цим, відповідачем складено і направлено вимогу від 06.09.2021 №Ю-1. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.09.2021 №Ю-1. За цією позовною заявою Дніпропетровським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі. Проте, під час оскарження позивачем вимоги відповідач 05.11.2021 прийняв рішення про опис майна в податкову заставу №408-04-1305-0412. Позивач зазначає, що станом на дату прийняття відповідачем рішення про опис майна в податкову заставу, податковий борг оспорюється в судовому порядку, тому є неузгодженим. З огляду на викладене, а також посилаючись на норми податкового законодавства України, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з цією позовною заявою.
25.01.2022 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що за позивачем станом на 24.01.2022 обліковується податковий борг у сумі 883 991,37 грн, у тому числі, орендна плата з юридичних осіб - 853 997,96 грн терміном виникнення з 01.03.2020, основна питома вага зазначеного боргу складається із самостійно задекларованих платником грошових зобов`язань, а саме 851 775,20 грн. У зв`язку з несплатою цих сум до бюджету, податковим органом сформовано та направлено на податкову адресу позивача податкову вимогу від 11.03.2015 №408-04, яка на цей час не скасована. З огляду на наявність податкового боргу та керуючись нормами податкового законодавства України, відповідач і прийняв рішення про опис майна у податкову заставу від 05.11.2021 №408-04-1305-0412.
21.02.2022 підготовче судове засідання було проведено за участю представника позивача Мельничука В.Ю. та представника відповідача Сліпець С.С., однак у зв`язку з неотриманням позивачем відзиву по справі, засідання було відкладено на 16.03.2022 на 10:30 год.
У підготовче судове засідання 16.03.2022 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 16.03.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. Позивач причин неявки суду не повідомив. Засідання було відкладено на 01.04.2022 на 10:00 год.
01.04.2022 підготовче судове засідання було проведено за участю представника відповідача Сліпець С.С.
27.04.2022 підготовче судове засідання було проведено за участю представника відповідача Михайленко О.І.
16.05.2022 розгляд справи відбувся за участю представника відповідача Михайленко О.І., розгляд справи відкладено на 27.05.2022.
13.05.2022 та 19.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшли клопотання про відкладення судового засідання, згідно з якими, він просить відкласти розгляд справи на іншу дату. Клопотання мотивує тим, що у зв`язку з введенням з 24.02.2022 військового стану в Україні виконуючим обов`язки генерального директора Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» Почерніним О.В. було видано наказ від 28.02.2022 №9 про надання з 01 березня 2022 року всім працівникам підприємства відпустки за власний рахунок, крім працівників охорони. Копія наказу долучена до клопотання. З огляду на викладене, забезпечити участь представника Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» у судових засіданнях не має можливості.
У судове засідання, призначене на 15.06.2022, з`явився представник відповідача Михайленко О.І. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване введенням в Україні воєнного стану, через який на підприємстві позивача видано наказ про надання всім працівникам підприємства відпустки за власний рахунок. У зв`язку з цим, позивач не може забезпечити участь представника у судовому засіданні.
15.06.2022 розгляд справи було відкладено на 27.06.2022.
27.06.2022 судове засідання відбулось за участю представника відповідача Михайленко О.І. Позивач у судове засідання не з`явився, 23.06.2022 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. мотивоване введенням в Україні воєнного стану, через який на підприємстві позивача видано наказ про надання всім працівникам підприємства відпустки за власний рахунок. У зв`язку з цим, позивач не може забезпечити участь представника у судовому засіданні.
Суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.
Останнім Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Водночас навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.
В той же час, згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи наведені обставини, суд неодноразово задовольняв клопотання позивача про відкладення розгляду справи.
02 березня 2022 року Рада суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, де вказала, що при визначенні умов роботи суду у воєнний час, всім судам керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.
Крім цього, Рада суддів України зазначила, що всі суди мають роз`яснювати громадянам, серед іншого, про можливість розгляду справ в режимі відеоконференції.
Так, під час розгляду справи м. Синельникове Дніпропетровської області, на території якого розташоване підприємство позивача, не входило до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Також ухвалою суду від 27.06.2022 суд повідомляв позивача про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст.195 КАС України.
Проте позивач правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не скористався.
Відповідно до ст.8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ст.9 КАС України).
За викладених обставин, суд залишає без задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке надійшло до суду 23.06.2022.
Також суд не убачає підстав для задоволення клопотання відповідача про забезпечення участі позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки, згідно зі ст.195 КАС України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196, з таким клопотанням має звернутись особа, яка має намір брати у судовому засіданні в режимі відеоконференції із зазначенням у цьому клопотанні електронної адреси для її використання у системі відеоконференцзв`язку.
У судовому засіданні 27.06.2022 представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив позовну заяву залишити без задоволення.
У судовому засіданні 27.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
05.11.2021 уповноваженою особою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області начальником Придніпровського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області Віктором Козаковим прийнято рішення №408-04-1305-0412 про опис майна у податкову заставу.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що рішення ним було отримано 22.12.2021.
Позивач не погоджується зі вказаним рішенням та зазначає про те, станом на 31.08.2021 за ним обліковувався борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (недоїмка) у сумі 1 054 103,76 грн.
У зв`язку з наявністю цього боргу, відповідачем сформовано і направлено вимогу від 06.09.2021 №Ю-1 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 1 054 103,76 грн.
Позивач зазначає, що оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу прийнято відповідачем під час оскарження позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки), тому, вважає це рішення протиправним і просить суд його скасувати.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.
За вимогами підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з підп.14.1.153. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Згідно з підп. 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).
Однак, доказів оскарження зазначеної податкової вимоги до матеріалів справи не надано.
Згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Доказів оплати податкового боргу до матеріалів справи не надано.
Відповідно до пунктів 87.1., 87.2. статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Пунктом 88.1. статті 82 Податкового кодексу України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Згідно з підп. 14.1.155. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.95.1. ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п.88.2. статті 82 Податкового кодексу України).
Пунктом 8 Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586, передбачено те, що день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів відповідно до законодавства.
Згідно з підп. 89.1.1- 89.2.3 п. 89.1 ст.89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до п.89.2. статті 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.
Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.89.3. ст.89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Водночас правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).
Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч.4 ст.8 Закону №2464-VI, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою (п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).
Згідно з ч.4 ст.25 Закону №2464-VI, податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.
Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.
Вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом (ч.5 ст.25 Закону №2464-VI).
Таким чином, право податкової застави застосовується контролюючим органом у разі наявності у платника податків саме податкового боргу, яким за визначенням Податкового кодексу України, є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, а не наявність недоїмки, якою згідно з Законом №2464-VI, є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.
Крім цього, за позивачем обліковується податковий борг у сумі 1 048 937,56 грн, доказів оплати якого до матеріалів справи не надано.
05.11.2021 уповноваженою особою контролюючого органу прийнято рішення №408-04-1305-0412 про опис у податкову заставу майна ПАТ «Синельниківська теплоізоляція», яке отримано позивачем 22.12.2021. 22.11.2021 був складений відповідний акт №00290475/1/13-05-412 опису майна у податкову заставу.
Отже, наявність у позивача несплаченої суми узгоджених грошових зобов`язань є підставою, відповідно до норм Податкового кодексу України, для застосування контролюючим органом способів забезпечення сплати платником податків грошових зобов`язань, зокрема, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За викладених обставин, позовні вимоги у цій справі задоволенню не підлягають.
Водночас, суд зазначає, що платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом (п.92.1. ст.92 Податкового кодексу України).
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Синельниківська теплоізоляція» (вул. Кирпична, 13, м. Синельникове, Дніпропетровська обл., 52500, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Повний текст рішення складено 07.07.2022.

Суддя Н.В. Кучугурна