Справа № 727/3252/22
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3252/22
Провадження № 2-а/727/60/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюка Любимира Миколайовича, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач 06.05.2022 р. звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовує тим, що 25 листопада 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Л.М. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гри., за те, що 25.11.2021 року о 12 год. 25 хв. за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська обл. належний їй транспортний засіб DAF XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_1 , здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 7,7 % (3,11 тон).

Стверджує, посилаючись на інформацію, яка отримана за результатами відстеження поштового відправлення на сайті Укрпошти, що оскаржувана постанова серії ВМ № 00001623 від 25.11.2021 р. була вручена 01.12.2021 р. її матері,

Щодо поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження постанови позивач зазначає, що починаючи з 2017 року вона здобувала вищу освіту в Польщі, в зв`язку з чим постійно проживала за кордоном України. Станом на дату вручення матері оскаржуваної постанови (01 грудня 2021 р.) вона перебувала в Польщі, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України для виїзду закордон.

Перебування за межами території України позбавило її можливості особисто отримати оскаржувану постанову та у встановлений 10-денний строк з дня набрання постановою законної сили, яким вважається дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її в тому числі повнолітньому члену сім`ї такої особи, оскаржити її в судовому порядку. Після отримання інформації про наявність такої постанови та ознайомлення з її змістом вона невідкладно були вчинені дії щодо оскарження спірної постанови.

Вважає дану постанову протиправною, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності, постанова складена з порушеннями вимог, встановлених КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512.

Посилається на те, що вона є власником транспортного засобу марки DAF модель XF 105.460, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач-Е, напівпричепа марки BENALU модель 032, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип - спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР цистерна-Е, однак зазначене в оскаржуваній постанові правопорушення вона не вчиняла, оскільки перебувала і перебуває за кордоном, і крім того належний їй транспортний засіб марки DAF модель XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп марки BENALU модель 032, реєстраційний номер НОМЕР_2 були передані в оренду ТОВ "ВКВ ТРАНС" відповідно до договору оренди. 25 листопада 2021 року вказаний транспортний засіб здійснював перевезення вантажу за маршрутом: Черкаська обл., Тальнівський р-н, с.Криві Коліна, вул.Івана Мазепи. 1є - м.Кривий Ріг, вул.Георга Отса. 6, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 1095 від 25.11.2021 р. Зі змісту зазначеної товарно- транспортної накладної вбачається, що автомобільним перевізником є ТОВ "ВКВ ТРАНС".

Інформація щодо користувача транспортного засобу була доведена до відома відповідача шляхом направлення орендарем ТОВ «ВКВ Транс» заяви б/н з доказами щодо передачі транспортних засобів в оренду. Дана заява була отримана відповідачем Державною службою України з безпеки на транспорті 13.12.2021 р.

Таким чином позивач вважає, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Також зазначає, що оскаржувана постанова ВМ № 00001623 в повній мірі не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, оскільки не містить інформації про тип транспортного засобу та наявність приєднаних причів/напівпричипів повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, тобто тих даних, на підставі яких встановлено перевищення на одиночну вісь транспортного засобу на 7,7 % (3,11 тон).

Звертає увагу, що в ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та Правил дорожнього руху, відповідальність передбачена за порушення нормативів транспортним засобом, який складається з тягача та напівпричепу. Однак, постанова винесена лише щодо сідлового тягача марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 без врахування наявності напівпричепу марки BENALU, реєстраційний номер НОМЕР_2 та розподілу ваги вантажу на цей транспортний засіб. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, попередньо надіславши заяву про розгляд справи без їх участі. Просять позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причин неявки суд не повідомили, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

З огляду на перебування позивача за кордоном , суд поновлює їй строк звернення до суду з даним позовом та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про його часткове задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою від 25 листопада 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00001623, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., за те, що 25.11.2021 року о 12 год. 25 хв. за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська області належний їй транспортний засіб DAF XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_1 , який здійснював рух із перевищенням нормативних

параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 7,7 % (3,11 тон)(а.с.10)

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки DAF модель XF 105.460, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач-Е. Крім цього, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вона також є власником напівпричепа марки BENALU модель 032, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип - спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР цистерна-Е. (а.с. 14-15)

Вищезазначений транспортний засіб та напівпричеп за договорами оренди транспортного засобу були передані в оренду ТОВ "ВКВ ТРАНС" відповідно до договору оренди транспортних засобів, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 20 вересня 2021 року за реєстраційним № 5089, та Актів передачі-приймання транспортних засобів від 20.09.2021 р. та від 21.10.2021 р. (а.с. 16-21)

Як вбачається з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 22.10.2021 року виїхала до Польщі. В паспорті не міститься відміток, що ОСОБА_2 після 22.10.2021 року поверталася в Україну ( а.с.11-13)

07.12.2021 року директор ТОВ «ВКВ Транс» Богачов Ю.В. звернувся до голови державної служби України з питань безпеки на транспорті з заявою про скасування постанови в досудовому порядку, посилаючись на те, що сідельний автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF модель ХF 105.460, р.н. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп Н/ПР цистерна марки BENALU модель 032, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 виконував рейс згідно ТТН №1095 від 25 листопада 2021 року по маршруту Черкаська обл., Тальнівський район, с. Криві Коліна м. Кривий Ріг вул. Георга Отса 6 та перевозив пшеничне борошно, масою 39860 кг. Пояснює, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу ймовірно виникло, внаслідок переміщення борошна у спеціалізований Н/ПР цистерна Е цистерні, яке неможливо уникнути, у процесі руху ТЗ ( а.с.23)

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі Правила дорожнього руху, ПДР України), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно п.2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 р. №30, транспортний засіб чи автопоїзд вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі- дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

За ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

За змістом ст. 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За змістом ст. 229 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135)

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), згідно зі змістом Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623) (далі Порядок № 1174).

Відповідно до Порядку 1174 державний контроль на автомобільному транспорті може здійснюватися, у тому числі в автоматичному режимі шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Таке облаштування автомобільних доріг автоматичними пунктами дозволяє фіксувати правопорушення в автоматичному режимі, та за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) створювати метадані, інформаційні файли, здійснювати автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів; автоматизоване формування постанов про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті тощо.

Згідно з пунктами 17.2-17.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

За змістом п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року N 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Отже визначено критичну похибку в розмірі 2 процентів, що дозволяє враховувати специфіку вантажу.

За положеннями Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови , навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становило 7.7%, що більш ніж втричі перевищує встановлену критичну похибку в розмірі 2 процентів, що дозволяє враховувати специфіку вантажу. Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування постанови з причин зміщення вантажу під час руху транспортного засобу, як на це посилається позивач.

Щодо посилань позивача про те, що вона є неналежною особою, відносно якої склали протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що 14 липня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-УІІІ, що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Статтею 14-2КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ч.3 ст. 14-2 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно статті 279-3КУпАП звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, у відповідності до ч.1 вказаної статті, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 КУпАП, від адміністративної відповідальності на підставі абзацу третього частини першої цієї статті (особа, яка фактично керувала транспортним засобом) - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 КУпАП, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, вищенаведеними положеннями закону чітко регламентовано порядок фіксації адміністративного правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, розгляд справи про таке правопорушення і винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, інформування особи про таке притягнення до відповідальності та звільнення особи (власника зареєстрованого автомобіля, який зафіксований з допомогою відео- фото фіксації) від відповідальності в разі коли таке правопорушення вчинено не ним, а іншою особою.

Відповідач не надав суду підтверджень про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що правопорушення, яке було зафіксоване в автоматичному режимі з участю автомобіля, належного їй на праві власності, вчинено не нею, а іншою особою -водієм ТзОВ «ВКВ Транс».

Отже, відповідач не виконав положень статті 279 -3 КУпАП.

Відповідач також не виконав вимог положень статті 77 КАС України, а саме: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Цей висновок суду обґрунтовується так. Позивач обрав спосіб захисту свого порушеного права, тобто поставив вимогу про скасування постанови. Натомість положеннями статті 279-3 КУпАП передбачено, у випадку встановлених судом обставин, обов`язок уповноваженої посадової особи відповідача до винесеної постанови, якою зафіксовано адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху в автоматичному режимі, - внести зміни щодо суб`єкта правопорушення.

Отже, посадова особа має здійснити новий розгляд справи з урахуванням встановлених обставин і для виконання положень статті 279-3 КУпАП.

Це дає підстави суду застосувати положення статтею 286 ч.3 п.2 КАС України, тобто скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу посадової особи.

Судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем за подання позову, підлягають стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань в користь позивача, - відповідно до положень ч.1 статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-245, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВМ № 00001623, винесену 25 листопада 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Л.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 8500 грн.

Зобов`язати провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюка Л.М. (іншу уповноважену законом посадову особу зазначеного органу) здійснити новий розгляд зазначеної адміністративної справи з виконанням положень статті 279-3 КУпАП.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 454 грн стягнути з Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 ( ідн. НОМЕР_5 ), що проживає АДРЕСА_1 .

Копію рішення надіслати для відома сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Танасійчук Н.М.