Справа № 461/9190/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 461/9190/21 пров. № А/857/9555/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Дутки І.Р.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідачів - не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.05.2022р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Департаменту патрульної поліції Грицуна Олександра Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України (суддя суду І інстанції: Юрків О.Р.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10.05.2022р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 13.05.2022р.),-

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив;

визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції /ДПП/ Грицуна О.Ю. серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України;

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення;

визнати протиправними дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кучерепи О.Л. по стягненню з ОСОБА_1 1017 грн. у виконавчому провадженні № 66390777 по виконанню виконавчого документа серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р.;

стягнути солідарно з ДПП та Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) грошові кошти в сумі 1017 грн., що неправомірно стягнуті з Усика О.В. старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кучерепою О.Л. у виконавчому провадженні № 66390777 на виконання постанови інспектора ДПП Грицуна О.Ю. серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р.;

стягнути солідарно з ДПП та Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на користь позивача судові витрати, понесені в зв`язку з розглядом цієї адміністративної справи, у тому числі судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу (а.с.2-11, 95-99, 101-103).

08.05.2022р. через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Горбунов О.О. скерував до суду заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, в якій просив позовні вимоги до Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кучерепи О.Л. залишити без розгляду; справу розглянути в межах позовних вимог до ДПП та інспектора ДПП Грицуна О.Ю. (а.с.119-120).

Згідно ухвали суду від 10.05.2022р. заявлений позов залишений без розгляду в частині вимог щодо визнання протиправними дій старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кучерепи О.Л. по стягненню з ОСОБА_1 1017 грн. у виконавчому провадженні № 66390777 по виконанню виконавчого документа серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р.; стягнення солідарно з Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) грошових коштів в сумі 1017 грн., що неправомірно стягнуті з Усика О.В. старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кучерепою О.Л. у виконавчому провадженні № 66390777 на виконання постанови інспектора ДПП Грицуна О.Ю. серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р. (а.с.141-142).

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10.05.2022р. заявлений позов задоволено; скасовано постанову інспектора ДПП Грицуна О.Ю. серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення; стягнуто на користь ОСОБА_1 з державного бюджету кошти в сумі 1017 грн., що були стягнуті на виконання постанови інспектора ДПП Грицуна О.Ю. серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р. у виконавчому провадженні № 66390777; стягнуто з ДПП на користь позивача 496 грн. 20 коп. судового збору за рахунок державних асигнувань (а.с.144-147).

Відповідно до додаткового рішення суду від 27.05.2022р. заяву представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково; стягнуто з ДПП за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 5215 грн. витрат на правову допомогу (а.с.192-195).

Згідно ухвали суду від 27.05.2022р. виправлені описки, які були допущені судом в рішенні суду від 10.05.2022р. (а.с.197-198).

Не погодившись із рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10.05.2022р., його оскаржив відповідач ДПП, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.200-210).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що особливості притягнення до адміністративної відповідальності в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені ст.ст.14-2, 279-1, 279-3. Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів передбачений постановою КМ України № 1197 від 14.11.2013р.

Спірне правопорушення зафіксоване технічним засобом Каскад 024-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018; інформація про допущене правопорушення міститься у мережі Інтернет на відповідному сайті.

Стягнення у виді штрафу накладено на фізичну особу або керівника юридичної особи, за якою зареєстровано автомобіль марки «Geely Emgrand ЕС7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який допустив о 21 год. 19 хв 02.05.2021р. на 555 км + 662 м автодороги М06 «Київ-Чоп» перевищення встановленого обмеження швидкості на 37 км/год., що відповідає приписам ст.14-2 КУпАП.

Також під час розгляду справи судом не враховано скерований відповідачем відзив на позовну заяву; скерування такого на електронну адресу суду стверджується прінт-скріном електронної пошти.

Представником позивача адвокатом Горбуновим О.О. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважають її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.237-244).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р., винесеної інспектором ДПП Грицуном О.Ю., о 21 год. 19 хв 02.05.2021р. зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 024-1219 перевищення легковим автомобілем марки «Geely Emgrand ЕС7», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 555 км + 662 м автодороги М06 «Київ-Чоп» перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу на 37 км/год., чим порушені вимоги п.12.9 «б» Правил дорожнього руху /ПДР/.

Згідно наявної у постанові фотокартки швидкість вказаного автомобіля склала 87 км/год., при цьому обмеження швидкості визначені 50 км/год.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.13).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду справи відповідачем не представлено жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема, фото-, відеофіксації порушення позивачем вимог ПДР.

З цих же мотивів суд вирішив стягнути на користь позивача кошти в розмірі 1017 грн., що списані з рахунку ОСОБА_1 у зв`язку із виконанням постанови відповідача.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і суперечать фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до п.12.9 «б» ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Заборонний знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів згідно дорожнього знаку більш як на двадцять кілометрів на годину.

При цьому, у складеній постанові серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р. вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху автомобіля в автоматичному режимі.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Зокрема, згідно наявної у постанові серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р. фотокартки швидкість автомобіля марки «Geely Emgrand ЕС7», державний номерний знак НОМЕР_1 , склала 87 км/год., при цьому обмеження швидкості визначені 50 км/год.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, є безоплатною та розміщена у мережі Інтернет за відповідним посиланням.

Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості транспортним засобом марки «Geely Emgrand ЕС7», державний номерний знак НОМЕР_1 , є три фотокартки з із зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення.

Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості Каскад 024-1219 стверджується наступним.

Відповідно до п.21 Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, введеного в дію постановою КМ України № 94 від 13.01.2016р., дистанційні вимірювачі швидкості руху транспортних засобів віднесені до засобів вимірювальної техніки, на які поширюється дія Технічного регламенту. Таким чином вказані пристрої повинні проходити процедуру оцінки відповідності (перевірку типу) та отримати сертифікат перевірки типу.

У ст.16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» зазначено, що після отримання сертифікату перевірки типу вказані засоби повинні бути внесені до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки.

Враховуючи вимоги ДСТУ щодо стаціонарних приладів контролю вимірювання швидкості з функціями фото/відеофіксації подій з ознаками порушень ПДР, комплекс «Каскад» вимірює швидкість основним та контрольними каналами і передає результати вимірів у складі інформаційних файлів по обом каналам до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Отримання автоматизованою системою обробки даних інформаційних файлів та метаданих від Комплексу «Каскад» було протестоване.

Згідно законодавства в галузі захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах державні інформаційні ресурси повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації. Для її створення використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного захисту інформації.

Комплекс фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» отримав сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 5-19 Rev.O, що дійсний в період з 04.06.2019р. по 14.01.2029р. та внесений до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки.

Також за результатами експертизи отримано позитивний експертний висновок про відповідність комплексу «Каскад» вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації, який зареєстровано в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 1100 від 02.04.2020р. (а.с.213-126)

Станом на 23.09.2019р. комплекс «Каскад» є єдиним стаціонарним комплексом, який може бути введений в експлуатацію, як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Враховуючи наведене, комплекси автоматичної фото/відео фіксації порушень ПДР «Каскад», як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, пройшли необхідні тестування та мають дозвільні документи на їх використання.

Належність таких доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки факт фіксування швидкості за допомогою технічного засобу Каскад 024-1219 відображено в спірній постанові.

Також представлений фотознімок, здійснений за допомогою технічного засобу Каскад 024-1219, містить інформацію про те, що автомобіль рухався на 555 км + 662 м автодороги М06 Київ-Чоп, в зоні дії знаку щодо обмеження швидкості руху 50 км/год. зі швидкістю 87 км/год.

Стосовно врахування судом апеляційної інстанції вищеперерахованих доказів колегія суддів керується приписами ч.ч.3 і 4 ст.308 КАС України, згідно яких суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем надано підтвердження скерування за допомогою засобів електронного зв`язку відзиву на позовну заяву (а.с.212), однак будь-якого реагування суду щодо прийняття або відхилення вказаного відзиву матеріали справи не містять.

За таких умов надані разом з апеляційної скаргою докази щодо правомірності використання комплексу «Каскад» приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Спірна постанова серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вищезазначеним вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Вказана постанова містить посилання на доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме покази вимірювання швидкості за допомогою технічного приладу Каскад 024-1219.

В частині визначення суб`єкта адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 КУпАП, колегія суддів керується таким.

Приміткою ст.122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

В свою чергу, згідно положень ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Таким чином, суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 КУпАП, може бути лише фізична особа, при цьому така є:

фізичною особою, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення;

фізичною особою - власником транспортного засобу;

фізичною особою - керівником юридичної особи, якій належить на праві власності транспортний засіб.

З наведеного слідує, що юридична особа не може бути суб`єктом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених приписами КУпАП, в тому числі ч.1 ст.122 цього Кодексу.

Із змісту реєстраційної картки ТЗ слідує, що власником автомобіля марки «Geely Emgrand ЕС7», державний номерний знак НОМЕР_1 , є Спільне українсько-польське підприємство ТзОВ «Аллес-Україна» (а.с.245).

В свою чергу, згідно державних реєстрів позивач ОСОБА_1 є керівником Спільного українсько-польського підприємства ТзОВ «Аллес-Україна» (а.с.247).

Вказані обставини не заперечують позивачем та його представником.

Згідно з п.3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затв. постановою КМ України № 1197 від 14.11.2018р., 3. Підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є:

1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування;

2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем;

3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом;

4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички);

5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу;

6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Особи, які звертаються до сервісного центру МВС для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, як підтвердження внесення таких відомостей отримують засвідчене печаткою сервісного центру МВС повідомлення з Реєстру у паперовій формі згідно із додатком 7 (п.40 вказаного Порядку).

Позивач не скористався своїм правом на внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу.

З огляду на вищенаведене, оскільки не було внесено відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності як фізичну особу - керівника юридичної особи, якій належить на праві власності транспортний засіб, і накладено стягнення згідно із нормами чинного законодавства.

Стосовно доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а також накладення стягнення при розгляді цих справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлюються ст.ст.279-1 279-4 цього Кодексу.

Так, згідно з ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу (ч.1).

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних» (ч.2).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч.5).

Аналіз фактичних обставин справи вказує на те, що в даному випадку відповідачами здійснено розгляд справи про перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, зафіксоване в автоматичному режимі, із урахуванням особливостей, визначених ст.279-1 КУпАП.

Зокрема, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів був визначений позивач як керівник юридичної особи - власника автомобіля; фіксування порушення вимог дорожнього знаку відбувалося в автоматичному режимі, а винесення спірної постанови здійснювалося без участі позивача.

Також в силу прямих приписів закону винесення спірної постанови без участі позивача не обмежувало його право на захист.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З цих же підстав колегія суддів не убачає підстав для задоволення вимоги позивача про повернення стягнутих державним виконавцем коштів на виконання постанови серії 1АВ № 01644617 від 02.05.2021р.

Питання дотримання державним виконавцем вимог закону під час виконання вказаної постанови в рамках відповідного виконавчого провадження виходить за межі розглядуваного спору та може бути оскаржено позивачем в установленому законом порядку.

В порядку ст.139 КАС України, з огляду на результат апеляційного розгляду справи, колегія суддів змінює розподіл судових витрат по справі наступним чином: понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ДПП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.05.2022р. в адміністративній справі № 461/9190/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Департаменту патрульної поліції Грицуна Олександра Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Департамент патрульної поліції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
І. В. Глушко
Дата складання повного тексту судового рішення: 08.07.2022р.