Справа № 380/18039/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/18039/21 пров. № А/857/5927/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Потабенко В.А.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 10 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі ГУ ПФУ у Харківській області) № 86 від 07 вересня 2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області) зарахувати позивачці період роботи з 12 грудня 1988 року по 28 травня 1996 року майстра та старшого майстра дільниці покриття металів гальванічним методом, що передбачено Списком № 2 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах від 20 травня 2021 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 380/18039/21 позов було задоволено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що записами у трудовій книжці, архівними довідками та наказами підтверджено характер роботи і стаж, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 12 грудня 1988 року по 28 травня 1996 року майстра та старшого майстра дільниці покриття металів гальванічним методом.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ у Львівській області, яке у своїй скарзі просило скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не враховано, що подана уточнююча довідка не відповідає встановленим законом вимогам.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявою про призначення їй пенсії до органів пенсійного фонду.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29 вересня 1981 року позивачка у спірні періоди роботи працювала з:

- 12 грудня 1988 року переведена майстром 3 групи цеху 002 (запис №5);

- 07 червня 1990 року переведена майстром ділянки ІІ групи цеха 025 (запис №6);

- 07 серпня 1991 року переведена майстром ділянки І.

Як слідує з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26 червня 1990 року, позивачка працювала з:

- 07 червня 1990 року переведена майстром дільниці ІІ групи цеху 025 на Львівському заводі ім. В.І. Леніна (запис №6);

- 07 серпня 1991 року - переведена майстром дільниці І групи цеху 025 (запис №7);

- 03 жовтня 1994 року - переведена старшим майстром дільниці І групи цеху 025;

- 28 травня 1996 року - призначена заступником начальника цеху з виробництва 025.

Згідно з довідкою, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 26 січня 1998 року № 9 позивачка працювала повний робочий день з 12 грудня 1988 року по 28 травня 1996 року (07 років 05 місяців 16 днів) старшим майстром дільниці у виробництві покриття металів гальванічним методом, що передбачено Списком № 2, розділом ХІV підрозділом 5 пунктом 6.

Відповідно до принципу екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, заява позивача розглядалась ГУ ПФУ у Харківській області.

Рішенням ГУ ПФУ у Харківській області від 07 вересня 2021 року № 86 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. У вказаному рішенні зазначено, що за доданими документами до пільгового стажу неможливо зарахувати період роботи з 12 грудня 1988 року по 28 травня 1996 року, оскільки довідка № 9 від 26 січня 1998 року не відповідає вимогам Постанови № 920 від 05 липня 2006. Документи заводу ЛОРТА знаходяться в архіві, в комплекті документів відсутня архівна довідка про підтвердження пільгового стажу та рішення комісії при головному управлінні щодо підтвердження зарахування чітко визначеного періоду роботи на пільгових умовах. Одночасно повідомлено, що вік заявника становить 57 років, страховий стаж становить 39 років 6 місяців 10 днів, необхідний страховий стаж становить 25 років, необхідний пільговий стаж становить 10 років, проте такий неможливо зарахувати.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивачка звернулася до адміністративного суду із цим позовом.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційним судом встановлено, що спір у даній справі стосується незарахування до пільгового стажу періоду роботи позивачки з 12 грудня 1988 року по 28 травня 1996 року з тих підстав, що довідка № 9 від 26 січня 1998 року не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 920 від 05 липня 2006 року «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

При цьому судом встановлено, що періоди роботи позивачки передбачено, зокрема:

розділом XV Металлообработка, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, до професій, які надають право особи на отримання пільгової пенсії, відносилися професії майстрів у виробництві гальванічним методом, згідно зі Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173;

розділом 21500000 XIV. Металлообработка Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року, до професій, які надають право особи на отримання пільгової пенсії, відносилися професії 2150500б-23428 «мастера участков, старшие мастера участков»;

розділом XIV. МЕТАЛООБРОБКА Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, до професій, які надають право особи на отримання пільгової пенсії, відносилися професії 2150500б-23428 «Майстри дільниць, старші майстри дільниць»;

розділом XIV. МЕТАЛООБРОБКА Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1994 року № б-23428 «Майстри дільниць, старші майстри дільниць».

Аналіз записів трудової книжки позивачки свідчить про те, що ОСОБА_1 у спірний період працювала на посаді майстра, старшого майстра дільниці у виробництві покриття металів гальванічним методом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 пункту 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У матеріалах справи міститься довідка, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 26 січня 1998 року № 9, відповідно до якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день з 12 грудня 1988 року по 28 травня 1996 року (07 років 05 місяців 16 днів) старшим майстром дільниці у виробництві покриття металів гальванічним методом, що передбачено Списком № 2, розділом ХІV підрозділом 5 пунктом 6.

Відтак, на переконання апеляційного суду, факт роботи ОСОБА_1 майстром дільниці у виробництві покриття металів гальванічним методом, що передбачено Списком № 2, повністю підтверджується її трудовою книжкою та уточнюючою довідкою.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, слід зарахувати період її роботи з 12 грудня 1988 року по 28 травня 1996 року майстром, старшим майстром дільниці у виробництві покриття металів гальванічним методом.

Щодо покликання скаржника на те, що уточнююча довідка не відповідає Додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 920 від 05 липня 2006 року «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», апеляційний суд зазначає, що вказана постанова прийнята Кабінетом Міністрів України 05 липня 2006 року, а уточнююча довідка видана позивачці 26 січня 1998 року.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 380/18039/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк