Справа № 160/3952/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 липня 2022 року Справа 160/3952/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Голобутовського Р.З.,

судді Серьогіної О.В.,

судді Царікової О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Богащенко А.І.

представника позивача Філімонової О.М.

представника відповідача Пріцака І.Є.

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Дніпро заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" про зміну (доповнення) підстав позову у справі № 160/3952/22 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» до Національного Банку України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного Банку України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Національного банку України стосовно проведення повної перевірки структури власності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з підстав відсутності інформації щодо письмового погодження органом, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» () істотної участі в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інгосстрах» та зобов`язати Національний банк України утриматись від вчинення зазначених дій;

- визнати протиправними дії Національного банку України стосовно проведення повної перевірки структури власності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з підстав наявності інформації, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» входило до переліку пов`язаних осіб Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» () та зобов`язати Національний банк України утриматись від вчинення зазначених дій;

- визнати протиправними дії Національного банку України стосовно проведення повної перевірки структури власності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з підстав наявності інформації, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» пов`язане з колишнім Першим Заступником Голови Правління Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» () ОСОБА_1 та зобов`язати Національний банк України утриматись від вчинення зазначених дій;

- визнати протиправними дії Національного банку України стосовно проведення повної перевірки структури власності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з підстав наявності інформації, що пов`язані з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» та працівниками Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» юридичні особи належать до «групи «Приват» та зобов`язати Національний банк України утриматись від вчинення зазначених дій;

- визнати протиправними дії Національного банку України стосовно проведення повної перевірки структури власності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з підстав наявності інформації щодо відкритого кримінального провадження №0000531 від 06.03.2017 року та зобов`язати Національний банк України утриматись від вчинення зазначених дій;

- визнати протиправними дії Національного банку України та зобов`язати Національний банк України утриматись від вчинення дій щодо висунення вимог Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Інгосстрах» з надання документів та інформації, визначених в листі Національного банку України від 10.01.2022 №27-0038/1332:

« 1) пояснення щодо набуття істотної участі КУА «ФІНАНСОВИЙ КАПІТАЛ» у ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» без погодження Національного банку України або надати інформацію щодо отримання погодження Національного банку України на набуття такої істотної участі;

2) регламент ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ БЕСТ ФОНД НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ВИДУ ЗАКРИТОГО ТИПУ;

3) інформацію щодо власників інвестиційних сертифікатів ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ «БЕСТ ФОНД» НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ВИДУ ЗАКРИТОГО ТИПУ;

4) інформацію щодо фінансових інвестицій КУА «ФІНАНСОВИЙ КАПІТАЛ» за останні 5 років;

5) щодо керівників ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» за останні 5 років, зокрема, але не виключно, щодо складу ради, правління, ревізійної комісії, ревізора ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» та будь-яких інших осіб, що можуть впливати на діяльність ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» (в т. ч. осіб, які займають посади радників/консультантів керівників ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ»);

6) документи, які підтверджують адресу місцезнаходження ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» (договори оренди будівель, приміщень, офісів, тощо або документи, які підтверджують право власності на будівлю, приміщення, офіс, в якому зареєстроване ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ»);

7) протоколи загальних зборів акціонерів ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» за останні 5 років;

8) перелік довіреностей та копії цих довіреностей, пов`язаних з реалізацією прав і обов`язків акціонерів ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» за останні 5 років;

9) інформацію про осіб, яких було уповноважено ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» на розпорядження рахунками ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» та/або здійснення значних правочинів від імені Товариства за останні 5 років;

10) договори та/або інші документи, на підставі яких ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» отримувало послуги з інформаційних технологій, володіння або управління майном, з обробки даних або будь-яких подібних послуг, які необхідні для здійснення ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» основної діяльності, за останній рік;

11) інформацію про банківські установи, послугами яких користується ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ», зокрема, в яких ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» має відкриті рахунки, кредитні лінії, перед якими виступає майновими поручителями тощо;

12) інформацію про юридичних та/або фізичних осіб, щодо яких ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» укладено договори про співпрацю (щодо проведення акцій, конференцій тощо) протягом останніх 5 років;

13) інформацію щодо наявності зовнішніх та/або внутрішніх довгострокових (від одного року) запозичень від фізичних та/або юридичних осіб (крім банків) за останні 5 років;

14) інформацію щодо осіб, які є майновими та/або фінансовими поручителями за угодами, що передбачають запозичення ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» коштів за останні 5 років;

15) перелік десяти найбільших контрагентів-юридичних осіб ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» за останні 5 років (з розбивкою щодо кожного року);

16) інформацію щодо трансакцій ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» на суму від 50 000 грн (за виключенням страхових платежів та страхових виплат) за останні 3 роки, в тому числі інформацію щодо отримання ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» фінансової допомоги (як поворотної так і безповоротної), з зазначенням найменування/ПІП контрагента, коду ЄДРПОУ/РНОКПП, дати та суми трансакції, призначення платежу (у вигляді excel таблиці, роздрукованої на паперовому носії, з одночасним обов`язковим поданням у електронній формі (без накладення КЕП) на цифрових носіях інформації (USB-флеш-накопичувачах));

17) стратегію діяльності ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» або інші документи, у яких зафіксовано стратегічні плани діяльності ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» (за наявності)».

Позовна заява, подана до суду 21.02.2022 року, обґрунтована тим, що дії Національного банку України стосовно проведення повної перевірки структури власності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» є протиправними.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 року відкрито провадження у справі № 160/3952/22 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.04.2022 року.

Чергове підготовче засідання призначено на 11.07.2022 року.

03.06.2022 року представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» подано до суду заяву про зміну (доповнення) підстав позову.

До заяви представником позивача долучено уточнений адміністративний позов з визначенням відповідачем Національний Банк України, та викладенням позовних вимог в редакції, що є аналогічною до прохальної частини позовної заяви, поданої до суду 21.02.2022 року.

В заяві про зміну (доповнення) підстав позову зазначені наступні обставини, що стали підставою для звернення до суду з цим позовом:

- щодо пункту 1.1.1, позивачем висловлено незгоду з рішенням з рішенням Комісії з питань визначення осіб, пов`язаних із банком і перевірки операцій із такими особами Національного банку України від 13.12.2016 року №105 «Про визначення осіб, пов`язаних з ПАТ «КБ «Приватбанк». При цьому, позивач зазначає, що звертався до суду з позовом про оскарження відповідного рішення, однак, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року у справі №160/9651/18 провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, як спір такий, що не підлягає розгляду в суді жодної інстанції. Вказано, що укладаючи договори страхування з АТ КБ «Приватбанк», ПрАТ «СК «Інгосстрах» вчиняли дії на досягнення мети товариства, закріпленої в статуті товариства, укладання договорів страхування, кредитів (з відповідним видом страхування), передбачено нормами законодавства. Зазначено, що ПРАТ СК «Інгосстрах» не перераховувало до АТ КБ «Приватбанк» у грудні-листопаді 2015 року грошові кошти з призначенням платежу «погашення простроченої заборгованості ТОВ «Боріваж», ТОВ «МПСК «Боріваж», ТОВ «Приват Лізинг», ТОВ «Тайлон». За договорами страхового кредиту у листопаді-грудні 2015 року здійснювалась виплата страхового відшкодування на підставі страхових актів, якими встановлено настання страхових випадків. Відповідне призначення платежу було зазначено ПРАТ СК «Інгосстрах» у розрахункових документах про здійснення виплати страхового відшкодування. ПрАТ СК «Інгосстрах» не здійснювало погашення кредитних заборгованостей ТОВ «Боріваж», ТОВ «МПСК «Боріваж», ТОВ «Приват Лізинг», ТОВ «Тайлон» перед ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, укладення між АТ КБ «Приватбанк» та ПРАТ СК «Інгосстрах» договорів врахування кредитів та здійснення виплати страхового відшкодування за такими договорами у листопаді грудні 2015 року не є операцією, що проводилась через ПРАТ СК «Інгосстрах» в інтересах третіх осіб, оскільки інтерес від таких операцій наявний лише у АТ КБ «Приватбанк», що отримало страхове відшкодування за настання страхових випадків за договорами страхування кредитів. Крім того, треті особи, на яких вказує Національний банк України, як на пов`язаних осіб із банком, та як на осіб, в інтересах яких здійснено операції, визначені пов`язаними після укладення договорів страхування, а деякі й після сплати страхового відшкодування (ТОВ «Тайлон», ТОВ «Боріваж»);

- щодо пункту 1.1.2 позивачем вказано, що відсутні підстави для тверджень, що під час проведення укладання та виконання договорів страхування кредитів, будь-які особи які б підпадали під перелік, визначений ч.1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» мали трудові, цивільні чи інші відносини з ПрАТ «СК «Інгосстрах»;

- щодо пункту 1.1.3 позивачем зазначено, що відсутні підстави, визначені пунктом 9 частини 1 ст. 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність» для тверджень, що ПрАТ СК «Інгосстрах» є особою, через яку проводились операції в інтересах осіб, зазначених у ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність», та на яку здійснюють вплив під час такої операції особи, зазначені у ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність», через трудові, цивільні та інші відносини. Взаємовідносини, операції та інші зв`язки ПРАТ СК «Інгосстрах» із ПАТ КБ «Приватбанк» не містять ознак, передбачених Положенням № 315. Крім того, за відсутності підстав для віднесення відповідача до осіб, зазначених у п. 9 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», наявність чи відсутність однієї чи скількох ознак, передбачених у Положенні №315 не має самостійного значення, оскільки такі ознаки не є самостійною підставою для визначення особи пов`язаною із банком, що випливає зі змісту ч.ч. 1,3 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», пункту 1 глави 2 розділу II Положення № 315. А отже, посилання Національного банку України на обставини, що ПРАТ СК «Інгосстрах» є/було пов`язаним із АТ КБ «Приватбанк» та входило до переліку осіб, пов`язаних з АТ КБ «Приватбанк», як на підстави проведення повної перевірки структури власності позивача є необґрунтованими.

Представником позивача в заяві про зміну (доповнення) підстав позову вказано, також, що між ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») були укладені Договір доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р., Договір доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р., за якими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язується від імені і за дорученням ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» здійснити частину його страхової діяльності за винагороду. Договір доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. та Договір доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р., є пролонгованими та діючими на даний час. Зокрема, на виконання Договору доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. та Договору доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» в грудні 2021 року було отримано 9 230 331,36 грн. страхових платежів від страхувальників (клієнтів) за укладеними АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як страховим агентом, від імені ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» договорами страхування. Зазначена інформація є відкритою та, зокрема, є предметом дослідження справи № 904/6015/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк, Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про визнання незаконним протоколу №14 від 16.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії, що на дату подання позову розглядається у Центральному апеляційному господарському суді. Таким чином, співробітництво ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» продовжується і після націоналізації з 2016 р. до сьогодні, що свідчить, на думку позивача, про непов`язаність даного співробітництва з будь-яким керівництвом чи акціонерами АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

22.06.2022 року представником Національного банку України подані до суду заперечення проти заяви про зміну (доповнення) підстав позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що заявою про зміну (доповнення) підстав позову, позивач змінив предмет позову, оскільки пред`явив нову матеріально-правову вимогу, а саме щодо законності рішення №105, яка не є взаємопов`язаною з первісним позовом, адже вимоги за цим первісним позовом виникли з інших правовідносин, а саме з відносин, пов`язаних з реалізацією Національним банком своїх повноважень щодо здійснення перевірки структури власності ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ», як надавача фінансових послуг, а не у сфері визначення пов`язаних з АТ «КБ «Приватбанк» осіб, що є предметом банківського нагляду.

В підготовче засідання, призначене на 11.07.2022 року, прибули представники сторін.

Представником позивача підтримано вимоги заяви про зміну (доповнення) підстав позову.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання, надав пояснення та доводи, що є аналогічними до викладених у запереченні.

Розглядаючи подану заяву, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи № 160/3952/22 на цей час перебуває на стадії підготовчого засідання, а справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

За правилами ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави для висновку, що після відкриття провадження у справі за предметом позову, визначеним прохальною частиною позовної заяви, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву. При цьому, норми Кодексу адміністративного судочинства України дозволяють позивачу скористатись таким правом до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Такий правовий підхід щодо застосування норми процесуального права, а саме ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України викладений у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №826/19197/16.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 01.11.2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Як встановлено зі змісту підстав позову, позивач не погоджується з проведенням перевірки та формуванням Національним банком України висновку про наявність у ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» статусу, пов`язаною з АТ «КБ «Приватбанк» особи.

Однією з підстав в обґрунтування позовної заяви, позивачем вказано про його незгоду з рішенням Комісії з питань визначення осіб, пов`язаних із банком і перевірки операцій із такими особами Національного банку України від 13.12.2016 року №105 «Про визначення осіб, пов`язаних з ПАТ «КБ «Приватбанк». При цьому, позивач зазначає, що звертався до суду з позовом про оскарження відповідного рішення, однак, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року у справі №160/9651/18 провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, як спір такий, що не підлягає розгляду в суді жодної інстанції.

Як встановлено із суті позовних вимог та поданих учасниками процесу клопотань, Національний банк України є органом, який прийняв рішення № 105 від 13.12.2016, яким визначив ПРАТ СК «Інгосстрах» пов`язаною із АТ КБ «Приватбанк» особою, і в подальшому використовує інформацію про пов`язаність позивача з АТ КБ «Приватбанк» для здійснення повної перевірки структури власності ПРАТ СК «Інгосстрах», а тому, звертаючись із позовом до суду, товариством включено до позову вимоги про визнання протиправними дій стосовно проведення повної перевірки структури власності ПРАТ СК «Інгосстрах» з кожної з підстав зазначених у листі Нацбанку від 10.01.2022 № 27- 0038/1332, у тому числі, і з підстав наявності інформації, що ПРАТ СК «Інгосстрах» входило до переліку пов`язаних осіб АТ КБ «Приватбанк».

При цьому, виходячи з правової позиції Великою Палати Верховного Суду, викладеної у п. 79, 81 постанови від 15.06.2020 у справі 826/20221/16, ПРАТ СК «Інгосстрах» має право посилатися як на підставу позовних вимог на неправомірність прийняття рішення №105 від 13.12.2016 у частині, що стосується прав позивача, як на підставу позову з позовними вимогами, що є предметом даної справи, вправі доводити відсутність у позивача статусу особи, пов`язаної з банком, у певний період часу як підставу своїх вимог, посилаючись безпосередньо на ч. 1 ст. 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", без оскарження рішення Нацбанку про визнання позивача пов`язаною з банком особою як самостійної позовної вимоги.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем в обґрунтування позовних вимог покладено не нову вимогу щодо протиправності рішення від 13.12.2016 року №105, а викладено доводи щодо протиправності проведеної перевірки та формування висновків за наслідкам такої перевірки з посиланням на власну незгоду з рішенням, яке не підлягає судовому оскарженню.

При ухваленні рішення стосовно поданої позивачем заяви про зміну (доповнення) підстав позову, суд враховує, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) та підтриманий у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Позивач, подавши до суду заяву про зміну підстав позову, визначив такі свої процесуальні дії саме як зміну підстав позову, а не збільшення позовних вимог, що відповідає принципу диспозитивності в адміністративному процесі, закріпленому у ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, який означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою адміністративного суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у постановах від 08 травня 2018 року у справі 922/1249/17 та від 23 квітня 2019 року у справі 911/1602/18.

З огляду на викладене, оскільки заяву про зміну (доповнення) підстав позову подано відповідно до вимог ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, заява відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд робить висновок про наявність підстав для прийняття такої заяви до розгляду.

Таким чином, подальший розгляд справи буде здійснюватись з урахуванням заяви про зміну (доповнення) підстав позову від 03.06.2022 року.

Керуючись ст. ст. 47, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» про зміну (доповнення) підстав позову у справі № 160/3952/22 задовольнити.

Прийняти до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» про зміну (доповнення) підстав позову від 03.06.2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Головуючий суддя Р.З. Голобутовський

Суддя О.В. Серьогіна

Суддя О.В. Царікова