Справа № 640/19488/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

при секретарі Хмарській К.І.

за участю:

представника позивача: Сергійчика А.О.

представника відповідача: Івах Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у місті Києві) в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо списання податкового боргу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 1 186 565 848,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві списати податковий борг ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 1 186 565 848,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2022 року в задоволенні значеного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.12.2018 року ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС», за кодом платежу 21080900 «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та застосовано штрафні санкції в сумі 1 186 565 848,00 грн.

Не погодившись з рішенням контролюючого органу, позивач оскаржив останнє в судовому порядку.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2019 року по справі № 640/4426/19 адміністративний позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 21.12.2018 року № , в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 1 186 565 847,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 року по справі № 640/4426/19 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2019 та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС».

08.06.2021 позивач звернувся до податкового органу із заявою від 07.06.2021 року №070621-1 про списання штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 186 565 848,00 грн., в порядку пункту 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 21.12.2018 року, на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Листом від 18.06.2021 року № 61492/6/26-15-13-03-10 ГУ ДПС у м. Києві повідомило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС», що згідно з даними інформаційно-телекомунікаційних систем, станом на 01.11.2020 року, за ТОВ ФК «Тандем-Фінанс» податковий борг по податковим зобов`язанням не обліковувався. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави щодо прийняття рішення про списання штрафної санкції та пені відповідно до пункту 2-3 Податкового кодексу України.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не списання податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у списанні штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 186 565 848,00 грн., в порядку пункту 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та ПК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України регламентовано, що у разі погашення у повному обсязі грошовими коштами платниками податків протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» суми податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням), що виник станом на 1 листопада 2020 року, та за умови сплати поточних податкових зобов`язань у повному обсязі, штрафні санкції і пеня, що залишилися несплаченими на дату повної сплати такого податкового боргу, підлягають списанню у порядку, визначеному для списання безнадійного податкового боргу, за заявою платника податків.

Положення цього пункту не застосовується щодо:

великих платників податків, що відповідають критеріям, визначеним підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу;

осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства;

осіб, щодо яких наявні судові рішення, що набрали законної сили, якими розстрочено (відстрочено) стягнення податкового боргу;

банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

осіб, які мають податковий борг з митних платежів;

осіб, які мають заборгованість зі сплати санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пені.

Штрафні санкції і пеня, що підлягають застосуванню та нарахуванню, у зв`язку зі сплатою такого податкового боргу, не підлягають застосуванню та нарахуванню, а нараховані підлягають коригуванню до нульових показників.

Тобто, участь у процедурі, визначеній пунктом 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України приймають лише ті платежі, по яких законодавством та податковим обліком передбачається нарахування та сплата поточних податкових зобов`язань (зокрема, по деклараціях, розрахунках, по сумі донарахувань з основної суми платежу згідно з податковими повідомленнями-рішеннями).

Разом з тим, податковим повідомленням-рішенням від 21.12.2018 року № до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» за кодом платежу 21080900 «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні санкції в сумі ,00 грн.

Враховуючи, що вказаним податковим повідомленням-рішенням від 21.12.2018 № до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» застосовано виключно штрафні (фінансові) санкції без донарахування останньому суми податкового зобов`язання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані штрафні санкції не можуть приймати участі у процедурі, визначеній пунктом 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Таким чином, податковий орган, відмовляючи позивачу у списанні штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 186 565 848,00 грн., в порядку пункту 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та ПК України.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки податковий орган обґрунтовано дійшов висновку про відмову ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» у списанні штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1186 565 848,00 грн., в порядку пункту 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 21.12.2018 року.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАНДЕМ-ФІНАНС» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 07.07.2022 року