Справа № 420/18682/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/18682/21
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

06.12.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області VIII сесії VIII скликання від 14 липня 2021 року №270-VІІІ «Про розгляд клопотань громадян України на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду» в частині відмови ОСОБА_2 (в особі законного представника ОСОБА_1 ) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області;

зобов`язати Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області.

В обґрунтування позову зазначено, що в грудні 2020 року позивач в інтересах свого малолітнього сина, керуючись положеннями п. «б». ст. 121, ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України звернувся до селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області. До клопотання додано: копію паспорта та ідентифікаційного номеру; графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування (викопіювання з ДЗК); викопіювання з Генерального плану села Молодіжне з позначенням бажаної до відведення земельної ділянки; викопіювання Плану зонування села Молодіжне з позначенням, що дана земельна ділянка відноситься до зони житлової забудови. Однак, рішенням від 14 липня 2021 року №270-VІІІ вказані вимоги залишено без задоволення з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, а саме: плану зонування території та Генеральному плану с. Молодіжне, невідповідності вимогам ст. 38-39 Земельного кодексу України.

Оспорюючи правомірність та обґрунтованість рішення відповідача, позивач вказує, що:

бажана земельна ділянка відповідно до генерального плану с. Молодіжне відноситься до земель будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

на кадастровій карті, поруч з бажаною до відведення земельною ділянкою позивача наявні земельні ділянки з такою самою площею, як бажає позивач до відведення тільки свідчить про те, що позивачу також можливо надати відповідний дозвіл;

посилання селищної ради на те, що Генеральним планом не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,2500 га суперечить кадастровим відомостям та не враховують заявлення у клопотанні орієнтовної площі земельної ділянки, що дозволяє відповідачу вирішити питання щодо надання земельної ділянки в законодавчо визначених межах, у тому числі в меншій площі;

подане клопотання направлене на одержання земельної ділянки відповідно до чинного Плану зонування виключно на зону «Ж-1», що призначена під зону садибної забудови.

Акцентуючи увагу на наведені обставини, а також те, що надання чи відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не тягне за собою юридичних наслідків, а є лише певним етапом у процесі передачі земельної ділянки у користування; подане клопотання вирішено поза межами установленого законом строку; у відповідача відсутні законодавчі умови, за яких може мати місце відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивач наполягає на задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Проаналізувавши положення ст.ст. 19, 22, 81, 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що приписами земельного законодавства визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, який розширеному тлумаченню не підлягає. Підставою для залишення відповідних вимог заявника може бути: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дослідивши відомості містобудівної документації на місцевості та врахувавши ту обставину, що бажана земельна ділянка знаходиться в зоні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій та зони садибної забудови (одноквартирні житлові будинки до 3-х поверхів), суд першої інстанції погодився із висновками відповідача про не відповідність місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації, а відтак із наявністю у селищної ради законних підстав для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апелюючи проти обґрунтованості висновків суду першої інстанції, апелянт вказує, що:

клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки подано відповідно до чинного плану зонування виключно на зону «Ж-1», призначену під зону садибної забудови, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки також буде розроблятись виключно на зону «Ж-1». Окрім цього, закон не забороняє передавати землі сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

чинним Генеральним планом не передбачено на обраному земельному масиві земель сільськогосподарського призначення;

згідно кадастрових відомостей, поруч з бажаною до відведення земельною ділянкою наявні земельні ділянки з такою ж самою площею, що заявлена позивачем у клопотанні;

подання клопотання відповідно до чинного плану зонування виключно на зону «Ж-1» підтверджує подальше розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виключно у вказаній зоні;

вказане у клопотанні місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки є орієнтовним та може бути уточнене під час розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

подане одним із працівників земельного відділу селищної ради викопіювання з плану зонування не може бути визнане належним і допустимим доказом, оскільки така особа є зацікавленою, а фактичне місцезнаходження земельної ділянки встановлюється геодезією.

Без належного обґрунтування та підтвердження фактичними обставинами справи, є висновки суду про не можливість відчуження, передачі в заставу, надання у користування земельних ділянок, включені до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги, до завершення торгів.

Посилаючись на законність вимог позивача, просить задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність правових обставин для скасування судового рішення.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 підтримує свою правову позицію.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, згідно Свідоцтва Серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.12.2020 року ОСОБА_3 звернулась до Великодолинської селищної об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області із клопотанням, в якому просила надати ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

У клопотанні також зазначено про не використання заявником права на безоплатну приватизацію земельної ділянки із вищевказаним цільовим призначенням.

До клопотання додано:

копію паспорту та ідентифікаційного номеру;

копію Свідоцтва про народження;

Графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування (викопіювання з ДЗК);

Викопіювання з Генерального плану села Молодіжне з позначенням бажаної до відведення земельної ділянки;

Викопіювання плану зонування села Молодіжне з позначенням, що дана земельна ділянка відноситься до зони житлової забудови.

У зв`язку із не вирішенням поданого клопотання, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 оскаржила бездіяльність селищної ради в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року по справі №420/6823/21 адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 10.12.2020 року про надання дозволу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для призначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки ) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка - у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області.

Зобов`язав Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 10.12.2020 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для призначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка - у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області та прийняти відповідне рішення.

На виконання вказаного судового рішення Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області на VIII сесії VIII скликання прийнято рішення від 14.07.2021 року №270-VІІІ, яким відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 10.12.2020 року (вх. №1-Р-1146 від 11.12.2020 року).

У Додатку до рішення від 14.07.2021 року №270-VІІІ підстави для залишення вимог заявника відповідач мотивував наступним:

п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, а саме:

- невідповідність плану зонування території с. Молодіжне - бажана до відведення земельна ділянка, зазначена на графічному матеріалі, знаходиться в зоні сільськогосподарського призначення, в якій не передбачене відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),

- невідповідність Генеральному плану с. Молодіжне - не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,2500 га,

- невідповідність вимогам ст. 38-39 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За правилами п. "г" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно із ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Наведені правові норми свідчать про те, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатом розгляду якої уповноважений орган приймає одне із відповідних рішень.

При цьому, земельним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Отже, у цих правилах земельного законодавства наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Перелік документів, які повинен подати заявник, визначений законом та підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними.

Слід також, враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон;

детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

Статтями 38, 39 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Виходячи з обставин справи, апеляційний суд враховує, що позивач скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, подавши на розгляд селищної ради клопотання про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою разом із графічними матеріалами, із зазначенням розміру бажаної земельної ділянки та місця її розташування.

Водночас, згідно викопіювання з плану зонування с. Молодіжне, представленого відповідачем під час вирішення справи, бажана позивачем земельна ділянка знаходиться в зоні СВ - 1 зона сільськогосподарського призначення та Ж-1 зона садибної забудови (одноквартирні житлові будинки до 3-х поверхів).

Вказані відомості відповідають також доданим позивачем до клопотання графічним матеріалам, у тому числі з Плану зонування с. Молодіжне.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що встановлені обставини є правовою підставою, передбаченою ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, для залишення вимог заявника без задоволення.

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження і доводи апелянта про наявність у органу місцевого самоврядування можливості вирішити подане клопотання в межах орієнтовної площі земельної ділянки, що фактично включається зони садибної забудови та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На переконання апеляційного суду, самостійне визначення особою бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об`єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень компетентного органу не віднесено.

Орієнтовні розміри бажаної земельної ділянки, які зазначаються у клопотанні про надання дозволу, повинні співпадати з орієнтовними розмірами бажаної земельної ділянки на графічних матеріалах.

Також, виходячи з положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, не впливає на чинність рішення селищної ради не вирішення протягом установленого строку клопотання, оскільки порушення цих термінів не перешкоджає зацікавленій особі в замовленні розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу.

Посилання апелянта на рішення селищної ради від 28.01.2022 року №608-VIII не може бути доказом обґрунтованості вимог позивача, оскільки це рішення стосується інших зацікавлених осіб в одержанні земельної ділянки, у тому числі іншого місця розташування земельних ділянок, підстав звернення із клопотаннями, а також підстав, за яких прийнято це рішення тощо.

Не підлягають застосуванню у цій справі правові висновки Верховного Суду у постанові від 27 березня 2018 року по справі №463/3375/15-а, на які посилається позивач, оскільки стосуються обставин з вирішення питання про надання дозволу зацікавленій особі на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за наявності вже виданого дозволу іншій особі, тобто правовідносин, що не є подібними із цією справою.

Інші доводи апелянта на суть спору та правомірність судового рішення не впливають.

З огляду на відсутність обставин для скасування судового рішення та задоволення адміністративного позову, відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України розподіл понесених витрат у вигляді сплати судового збору та витрат на правову допомогу на користь позивача не здійснюється.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв