Справа № 360/1078/22
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2022 року Справа № 360/1078/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2022 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 18.11.2021 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Головного управління пенсійного фонду України у Луганській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, надавши при цьому усі необхідні документи.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.11.2021 № 75, яке було надіслано поштою відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ в Луганській області, та яке позивач отримав 20.12.2021 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з недостатнім стажем роботи на пільгових умовах визначених відповідно до даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зазначивши, що загальний стаж роботи складає 41 рік 9 місяців 2 дні, пільговий 15 років 5 місяців 21 день, тим самим не зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи:

- з 24.09.1993 по 26.06.1997 машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею Шахта Червоний партизан- 3 роки 09 місяців 02 дні;

- з 29.12.1997 по 19.10.1999 - гірником підземним з повним робочим днем під землею, ДВАТ Шахта Червоний партизан; - 1 рік 09 місяців 20 днів;

- з 19.10.1999 по 16.02.2000 прохідником 1 розряду з повним робочим днем під землею

- з 16.02.2000 по 26.10.2008 - прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею ВП Шахта Червоний партизан, - 9 років 0 місяців 07 днів; тим самим позбавивши позивача права на соціальний захист.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах за списками № 1 та 2 визначається відповідно до ст. 13 та 100 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Тобто, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах потрібно досягти певного пенсійного віку та мати відповідний стаж роботи (за списками № 1 або № 2).

Позивач вважає, що рішення Про відмову у призначенні пенсії № 75 від 22.11.2021 є протиправним та необґрунтованим, а дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії незаконними.

Враховуючи вищенаведене позивач просить суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.11.2021 № 75 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи - з 24.09.1993 по 26.06.1997 машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею на Шахті Червоний партизан; з 29.12.1997 по 19.10.1999 - гірником підземним з повним робочим днем під землею на ДВАТ Шахта Червоний партизан; з 19.10.1999 по 16.02.2000 прохідником 1 розряду з повним робочим днем під землею, з 16.02.2000 по 26.10.2008 - прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею на ВП Шахта Червоний партизан;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 17.11.2021.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 22.11.2021 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за № 75 у зв`язку з тим, що позивач на дату звернення (17.11.2021) немає 20 років пільгового стажу.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій, в яких має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Довідка повинна видаватися згідно первинних документів, в яких відзначені певні умови.

За наданими документами до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди, який за підсумком склав 41 рік 9 місяців 2 дні, пільговий 15 років 5 місяців 21 день, яких недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В рішенні про відмову в призначенні пенсії визначено дату, з якої особа матиме право на пенсійну виплату з 10.08.2032.

ОСОБА_1 з заявою та документами до комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при територіальному органі Пенсійного фонду України не звертався.

З огляду на викладене вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає, що рішення про відмову у призначення пенсії від 22.11.2021 № 75 є законним та обґрунтованим, складеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного представник Пенсійного органу просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до суду надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що за принципом екстериторіальності автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача про призначення пенсії від 17.11.2021 здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким за результатами розгляду вказаної заяви рішенням від 22.11.2021 № 75 і було відмовлено в призначенні пенсії позивачу. За наслідками розгляду заяви позивача, Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Отже, за відсутності дій з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що б свідчили про порушення ним норм чинного пенсійного законодавства України, тобто за відсутності незаконних та неправомірних дій/бездіяльності, управління не може нести відповідальність (бути відповідачем по даній адміністративній справі) та бути зобов`язаним до вчинення тих чи інших дій.

Не зараховано до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1 періоди роботи на шахті Червоний Партизан з 24.09.1993 по 29.12.1993 в якості учня підземного гірника та з 30.12.1993 по 26.06.1997 в якості машиніста підземних установок; у ДВАТ «Шахта «Червоний партизан» з 29.12.1997 по 31.12.1997 в якості підземного прохідника у зв`язку з неможливістю визначити за трудовою книжкою постійної зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах, а саме: відсутня інформація про підземні спуски у шахту, про атестацію робочих місць за умовами праці, про відволікання від роботи (знаходження у відпустках без збереження заробітної плати, в учбових відпустках, участь у страйках, переведення на роботи з неповним робочим днем чи на інші роботи, про перебування підприємства в простої, тощо).

Крім того в трудовій книжці не зазначена інформація, яка згідно з листом Мінсоцзахисту від 05.11.1993 № 02-82 необхідна для підтвердження до зарахування періодів навчання робітників підземним професіям до пільгового стажу:

а) в кожному випадку при наявності запису в трудовій книжці про навчання підземним професіям адміністрація підприємства повинна на підставі первинних документів підтверджувати тривалість роботи на підземних умовах (фактична кількість відпрацьованого часу в підземних умовах на підставі журналів обліку спусків-виїздів під землю);

б) навчання підземним професіям повинно проходити на протязі повного робочого дня;

в) оплата праці зазначених робітників на час навчання професіям в підземних умовах повинна здійснюватися за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, за якими вони навчаються.

На підставі вищезазначеного позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказане рішення є законним і ґрунтується на нормах законодавства. Підстав для його скасування не має.

На підставі вищевикладеного представник пенсійного органу просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) 17 листопада 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області через відділ обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян з заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року№ 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України».

Рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 22.11.2021 № 75 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії.

В обґрунтування відмови зазначено, що у зв`язку з недостатнім стажем роботи на пільгових умовах визначених відповідно до даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного обслуговування громадян ГУПФУ в Луганській області, загальний стаж роботи складає 41 рік 9 місяців, 2 дні, пільговий 15 років 5 місяців 21 день. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 10.08.2032.

Згідно розрахунку трудового стажу позивача, який надано відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, періоди роботи з 24.09.1993 по 30.12.1993, з 31.12.1993 по 26.06.1997, з 29.12.1997 по 31.12.1997 не зараховано до пільгового стажу, період роботи з 01.01.1998 по 18.10.1999, з 19.10.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 26.10.2008 зараховані до пільгового стажу, пільговий стаж складає 17 років, всього 41 рік 9 місяців 2 дні.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 , позивача:

- з 01.09.1989 по 25.06.1992 навчання в професійно-технічному училищі № 43;

- 24.09.1993 прийнято учнем гірника 1 розряду підземного з повним робочим днем на підземній роботі на шахту «Червоний партизан»;

- з 30.12.1993 по 26.06.1997 машиніст підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Червоний партизан»;

- з 29.12.1997 по 19.10.1999 - гірник підземний з повним робочим днем під землею, ДВАТ «Шахта Червоний партизан»;

- з 19.10.1999 по 16.02.2000 прохідник 1 розряду з повним робочим днем під землею,

- з 16.02.2000 по 26.10.2008 прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею ВП «Шахта Червоний партизан»;

- з 13.11.2008 по 18.01.2010 прохідник 5 розряду з повним робочим днем під землею, ВП «Шахта ім..В.В.Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит»;

- з 09.03.2010 по 13.08.2014 гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, ВП «Шахта Червоний партизан» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит»;

- з 20.04.2015 по 20.03.2017 гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, ВП «Шахта Червоний партизан» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит».

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 зазначено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком.

За вимогами пункту 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно пункту 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися, чого відповідачем вчинено не було.

Щодо періодів роботи позивача з 24.09.1993 по 30.12.1993, з 31.12.1993 по 26.06.1997, з 29.12.1997 по 31.12.1997, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р. передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинний на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992 р.

Тобто в період роботи позивача необхідно застосовувати Список 1, який був чинний у цей період.

Згідно списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що чинні на період роботи позивача, вбачається, що професії за якими позивач працював відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, а також зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день під землею. Також, наявні записи щодо проведення атестації робочих місць, яким підтверджено право позивача на пенсію за списком №1.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірний період до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства є необґрунтованими та безпідставними.

За викладених вище обставин вбачається, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не існувало законних підстав для не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 24.09.1993 по 30.12.1993, з 31.12.1993 по 26.06.1997, з 29.12.1997 по 31.12.1997.

Крім того, до позовної заяви позивачем надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.09.2021 №358/2, від 29.09.2021 №358/1, наказ від 28.09.1998 №1185 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказ від 28.10.1994 № 705к «Про результати атестації робочих місць» та інші архівні довідки.

Щодо наданих додаткових документів на підтвердження трудового стажу, суд зазначає.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Україною, відповідно до Закону № 1207-VII та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Суд приймає до розгляду надані позивачем довідки та витяги з наказів, якими підтверджуються робота позивача у спірні періоди щодо яких суд дійшов висновку про зарахування до пільгового стажу та проведення атестації на підприємстві.

Щодо позовної вимоги позивача щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 29.12.1997 по 19.10.1999, з 19.10.1999 по 16.02.2000 та з 16.02.2000 по 26.10.2008, суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку трудового стажу позивача, який надано відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, період роботи з 01.01.1998 по 18.10.1999, з 19.10.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 26.10.2008 зараховані до пільгового стажу.

Таким чином, позовна вимога в частині зарахування зазначених періодів роботи позивача задоволенню не підлягає, оскільки дані періоди вже зараховані до пільгового стажу позивача.

Крім того, дослідивши розрахунок стажу позивача судом встановлено, що пенсійним органом зараховано період роботи позивача з 01.05.2015 по 28.02.2017, але згідно трудової книжки позивач працював з 20.04.2015 по 20.03.2017.

Таким чином, до пільгового стажу позивача підлягає зарахування період роботи з 20.04.2015 по 20.03.2017.

Суд зазначає, що на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивачу виповнилось 47 років, страховий стаж позивача складає 41 рік 9 місяців 2 дні, пільговий стаж, при зарахуванні спірних періодов роботи позивача на посадах, які надають право призначити пенсію на пільгових умовах - 22 роки 1 місяць 14 днів, норми ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не вимагають досягнення особою певного віку, а лише наявність певного пільгового стажу роботи, а тому наявні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки суд дійшов висновку щодо зарахування до пільгового стажу періоди роботи з 24.09.1993 по 30.12.1993, з 31.12.1993 по 26.06.1997, з 29.12.1997 по 31.12.1997, з 20.04.2015 по 20.03.2017, у позивача з урахування п. 1 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наявний пільговий стаж для призначення пенсії за віком за списком №1 з моменту звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи, що заява позивача про призначення пенсії надіслана на розгляд за принципом екстериторіальності та була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за результатами розгляду цієї заяви оскаржуване рішення прийнято саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, суд вважає за необхідне на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту порушеного права позивача вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.11.2021 № 75 про відмову в призначенні пенсії позивачу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 17.11.2021.

Таким чином, у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу спірні періоди роботи позивача та призначити пенсію за віком з 17.11.2021 відмовити.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією від 04.02.2022 № 0.0..1.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню лише з коригуванням обраного позивачем способу захисту його порушених прав, а також, що даний спір виник внаслідок неправильних дій Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.11.2021 № 75 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 24.09.1993 по 30.12.1993, з 31.12.1993 по 26.06.1997, з 29.12.1997 по 31.12.1997, з 20.04.2015 по 20.03.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 17.11.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

У задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова