Справа № 420/24873/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 63, с. Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії,стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача, що виразились у порушенні пункту 7 статті 118 та пункту 3 статті 123 ЗК України при розгляді клопотань позивачки від 05.08.2021 року: - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язати відповідача задовольнити клопотання позивачки від 05.08.2021 року: -щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства;

стягнути з відповідача на її користь 1 000 (одну тисячу) гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Також у позові позивачка просила звільнити її від сплати судових витрат на підставі ст.133 КАС України, ст.8.1.1 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою суду від 13.12.2021 року відмовлено позивачці ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвала суду прийнята з вираховуванням того, не є чітким викладення позовних вимог, того, що предмет спору не охоплює захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а також тієї обставини, що позивачка звернулась до суду також 02.12.2021 року до іншого відповідача - Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди щодо розгляду її клопотання від 05.08.2021 року направленого на адресу відповідача також про відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0,10 га (справа №420/24158/21), не надання повних об`єктивних доказів щодо майнового стану (а.с.14-15).

21.12.21 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позову. Позивач не надала належних та допустимих доказів свого матеріального становища, що є необхідною умовою для вирішення питання про звільнення або відстрочення сплати судового збору, наполягала на звільненні або відстроченні сплати судового збору. Що стосується іншого поданого нею позову (справа №420/24158/21), позивачка зазначила, що вона захищає своє порушене право у суді.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року позов повернутий позивачці без розгляду у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви (а.с.26-28).

Позивачка оскаржила ухвалу суду від 24.12.2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 31.12.2021 року апеляційна скарга залишена без руху. Задоволено частково клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 31.12.2021 року при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору посилався на ст.133 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», рішення Європейського суду з прав людини по "Справі "Креуз проти Польщі", рішення Конституційного Суду України "У справі за конституційним зверненням асоціації "Дім авторів музики в Україні", врахував також і те, що не є предметом позову у даній справі захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , що відповідно пункту третього частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" може слугувати звільненню від сплати судового збору.

Водночас, враховуючи майновий стан сторони, а також те, що предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, та те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача що (сума сплати судового збору становить 2 270,00 грн), апеляційний суд вважав за можливе частково задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору, шляхом зменшення суми судового збору на 90% від суми судового збору (2 043,00грн). Судовий збір у розмірі 1% (227,00 грн) повинно бути сплачено, а тому в цій частині апеляційна скарга підлягає залишенню без руху (а.с.51-56).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 24.12.2021 року та призначено до розгляду у письмовому провадженні (а.с.66-68).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року по справі №420/24873/21 скасовано. Справу №420/24873/21 за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду (а.с.74-77).

В постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 року вказано, що колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Катаєвої Е.В.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 року позивачку звільнено від сплати судового збору, ухвалою суду від 06.04.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у праві.

Позивачка у позові зазначила, що вона 05.08.2021 року направила клопотання до відповідача щодо: 1) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га; 2) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу площею 0,01 га; 3) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га; 4) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га.

10.08.2021 року вона отримала листи із ідентичними відмовами щодо трьох клопотань (на клопотання під номером 1 відповідач не надав відповіді); відмови відповідач аргументує вимогами Закону України «Про адміністративні послуги».

Позивачка посилаючись на норми Конституції України, ЗКУ вважала відмову у задоволенні її клопотань протиправною просила задовольнити позовні вимоги. Також позивачка посилаючись на те, що їй відповідач не надав вмотивовану відмову, чим завдав їй моральних страждань, просила стягнути з відповідача 1000,00грн у якості компенсації моральної шкоди.

Копія ухвали суду, позову з додатками направлена на електрону адресу відповідача. Відзив на позов не надійшов.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 звернулась до відповідача 05.08.2021 року з клопотаннями щодо: 1) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га; 2) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу площею 0,01 га; 3) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га; 4) відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (а.с.10-11).

До клопотання додано копія паспорта та ідентифікаційного коду, графічні матеріали.

Позивачка вказує, що за першим клопотанням не отримала відповіді, за відповідач відмовив аргументувавши вимогами Закону України «Про адміністративні послуги».

Позивачка вважаючи, що вказаними відповідями їй відмовлено у задоволенні клопотань щодо відведення земельних ділянок звернулась до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частинами 1,2 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Позивачка звернулась до суду вважаючи, що спірні правовідносини виникли у неї щодо розгляду відповідачем її клопотань про відведення земельних ділянок.

Між тим, суд вважає, що вказаних позивачкою спірних правовідносин у неї з відповідачем не виникло, оскільки як у позові вказала сама позивачка її повідомили про необхідність звернення з вказаними заявами відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги», тобто фактично позивачці роз`яснили яким чином їй необхідно діяти, щоб її клопотання Шабівською сільською радою були розглянуті по суті у встановленому законодавством порядку.

Закон України «Про адміністративні послуги» визначає правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг.

Згідно зі ст.1 Закону терміни вживаються в такому значенні:

адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону;

суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;

суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Стаття 12 Закону визначено, що центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або виконавчий орган (структурний підрозділ) органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації, що зазначені у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги згідно з переліком, визначеним відповідно до цього Закону.

У центрах надання адміністративних послуг послуги надаються адміністратором центру, у тому числі шляхом його взаємодії з суб`єктами надання адміністративних послуг. У виняткових випадках (якщо послуги у центрах надання адміністративних послуг не можуть бути надані адміністратором або таке їх надання є значно гіршим для інтересів суб`єктів звернення та/або публічних інтересів) окремі адміністративні послуги можуть надаватися через центр надання адміністративних послуг посадовими особами суб`єктів надання адміністративних послуг на підставі узгоджених рішень з органом, який прийняв рішення про утворення центру надання адміністративних послуг.

Центр надання адміністративних послуг, утворений як постійно діючий робочий орган, забезпечує надання адміністративних послуг суб`єктам звернення із залученням до його роботи посадових осіб окремих виконавчих органів (структурних підрозділів) органу, який прийняв рішення про утворення центру надання адміністративних послуг.

Центри надання адміністративних послуг утворюються, зокрема, сільською радою.

Частиною 10 ст.12 Закону встановлено, що положення про центр надання адміністративних послуг та його регламент затверджуються органом, який прийняв рішення про утворення центру. Кабінет Міністрів України затверджує примірне положення про центр надання адміністративних послуг та його регламент.

Рішення про утворення центру, про затвердження положення про центр надання адміністративних послуг, про затвердження регламенту центру надання адміністративних послуг, а також переліку адміністративних послуг, що надаються через центр надання адміністративних послуг, які прийняті на підставі примірного положення про центр надання адміністративних послуг, примірного регламенту центру надання адміністративних послуг та з урахуванням положень частини сьомої цієї статті, не є регуляторними актами у сфері господарської діяльності та не підлягають державній реєстрації.

Згідно з офіційним сайтом Шабівською сільською радою утворений центр надання адміністративних послуг, визначений перелік адміністративних послуг, які надаються через центр надання адміністративних послуг прийняті положення про відділ «Центр надання адміністративних послуг» Шабівської сільської ради, Регламент відділу «Центр надання адміністративних послуг» Шабівської сільської ради.

Таким чином, відповідачем у відповідності до Закону України «Про адміністративні послуги» утворений центр надання адміністративних послуг.

Частиною 6 ст.12 Закону визначено, що перелік адміністративних послуг, які надаються через центр надання адміністративних послуг, визначається органом, який прийняв рішення про утворення центру надання адміністративних послуг.

Надання адміністративних послуг, суб`єктом надання яких є відповідна рада (її виконавчі органи або посадові особи), здійснюється виключно через центр надання адміністративних послуг.

Саме з цих підстав позивачці було роз`яснено про необхідність звернення її з клопотаннями через центр надання адміністративних послуг.

Згідно з ч.8 ст.12 Закону якщо адміністративні послуги надаються у центрах надання адміністративних послуг, суб`єктам надання адміністративних послуг забороняється приймати заяви, видавати суб`єктам звернення оформлені результати надання адміністративних послуг (у тому числі рішень про відмову в наданні адміністративних послуг) поза зазначеними центрами, їх територіальними підрозділами та віддаленими (у тому числі пересувними) робочими місцями адміністраторів, крім випадків подання заяв з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відповідач діяв у відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України та Закону України «Про адміністративні послуги», роз`яснивши позивачці порядок звернення з клопотаннями, а позивачка помилково вважає, що у неї виникли спірні правовідносини з відповідачем саме з розгляду по суті її клопотань по відведення земельних ділянок.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, та відповідно не підлягають задоволенню, як похідні вимоги, про стягнення моральної шкоди.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 63, с. Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.