Справа № 620/3505/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/3505/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2022 № 391 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2022 №135 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" капітан поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП, 07.04.2022;

- поновити капітан поліції ОСОБА_1 з 08.04.2022 на посаді старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 08.04.2021 і до прийняття судом рішення по справі, виходячи з розміру 602,03 грн. за кожен день вимушеного прогулу;

- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, щодо не виплати частини грошового забезпечення за березень та за квітень 2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 протиправною;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 суми не виплаченого грошового забезпечення за березень - квітень 2022 року в розмірі 11 204,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 17760,00 грн. та додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в розмірі 111308,75 грн., що загалом становить 140272,75 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в період воєнного стану його вихід на роботу відбувався за вказівкою відповідача (безпосереднього керівника) в телефонному режимі, який повідомляв оперативне завдання та місце його виконання. Також зазначає, що відповідачем не було відібрано пояснень по факту інкримінованого проступку, не надано матеріали службового розслідування для ознайомлення. Вказує на винесення наказу про звільнення неуповноваженою особою, не здійснення повного розрахунку при звільненні, а саме грошового забезпечення за березень та квітень 2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, додаткової винагороди за період дії воєнного стану.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що наказом ГУНП в Чернігівській області № 391 від 07.04.2022, яким за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, недотримання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема на території дислокації підрозділу оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Вказує, що реалізовано даний наказ шляхом видання наказу ГУНП в Чернігівській області від 07.04.2022 року № 135 о/с. Вказує, що наказом ГУНП в Чернігівській області № 391 від 07.04.2022 визнано відсутність позивача на службі в період з 22.03.2022 по 07.04.2022 днями прогулу, а тому грошове забезпечення за вказаний період не нараховується та не виплачується. Також вказує, що позивач протягом 2022 року з рапортом про виплату матеріальної грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань не звертався. Зазначає, що відсутність доказів про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виключає можливість видання наказів про призначення поліцейському збільшення додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.04.2022. Вказує, що вимога позивача про стягнення додаткової грошової винагороди за період з 26.03.2022 по 07.04.2022 є безпідставною, оскільки вказаний період визнано днями прогулу.

Позивачем було надано суду відповідь на відзив, в якій вказав, що службове розслідування проведено за участі зацікавленої особи у результатах розслідування, має формальний та односторонній характер, у зв`язку з чим є не повним та не об`єктивним.

Відповідачем було подано заперечення, в яких зазначив, що позивач приблизно о 10 год 02.04.2022 приходив в УОС ГУНП області, де здав зброю, зажадав скласти про це акт, який сам же і виготовив, після чого покинув приміщення УОС у невідомому напрямку, ні в цей день, ні в інші дні на службу не виходив та службові обов`язки не виконував, про що складалися акти.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 23.05.2022 було витребувано у Міністерства внутрішніх справ України та Чернігівської обласної військової адміністрації інформацію та належним чином завірені копії відповідних розпорядчих документів про особу (осіб), які займали посаду або виконували обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в період з 24.02.2022 по 07.04.2022; ухвалою від 20.06.2022 продовжено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву та доданих до нього документів та долучено їх до справи; ухвалою від 20.06.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду; ухвалою від 20.06.2022 було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2022 № 135 о/с «По особовому складу управління оперативної служби» капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 07.04.2022 (а.с. 20).

Підставою для звільнення зі служби слугував наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2022 № 391 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області» (а.с. 91) та висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у рапорті начальника управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_2 від 04.04.2022 за фактом відсутності на службі та невиконання своїх обов`язків окремими поліцейськими УОС ГУНП в Чернігівській області від 06.04.2022 (а.с. 84-90).

Так, проведеним службовим розслідуванням встановлено факт порушення службової дисципліни в частині відсутності на службі за місцем дислокації підрозділу та не виконування оперативно-розшукових заходів, відповідно до своїх функціональних обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема на території дислокації підрозділу капітаном поліції ОСОБА_3 з 22.03.2022, що підтверджено актами про відсутність на службі.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2022 № 391 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області» за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Присяги працівника поліції, у частині відсутності на службі з 22.03.2022 та невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема на території дислокації підрозділу, старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції. Вважати період часу з 22.03.2022 по 07.04.2022 днями прогулу, грошове забезпечення за вказаний період не нараховувати та не виплачувати.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону).

Згідно з частиною першою статті 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), з вимогами яких, згідно з пунктом 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частини перша, третя, четверта та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Так, згідно пунктів 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Пунктом 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

З аналізу вищенаведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Відповідно до матеріалів справи, 04.04.2022 на підставі начальника управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Валерія Биковського від 04.04.2022 за фактом відсутності на службі та невиконання своїх посадових обов`язків старшого оперуповноваженого 5-го відділу капітана поліції ОСОБА_1 , з 22.03.2022, начальником Головного управління Національної поліції в Чернігівській області видано наказ № 515 про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії (а.с. 94).

Так, згідно висновків службового розслідування судом встановлено, що 04.04.2022 на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області подано рапорт начальника управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Валерія Биковського від 04.04.2022 за фактом відсутності на службі та невиконання своїх посадових обов`язків, серед інших, старшого оперуповноваженого 5-го відділу капітана поліції ОСОБА_1 , з 22.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням з даного приводу Указом Президента України від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану в Україні, наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, на виконання Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад переведено на посилений варіант службової діяльності в надзвичайний (позаплановий) режим вищевказані поліцейські з 24.02.2022 мали б знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки.

Відповідно до поданого рапорту 26.03.2022 майора поліції ОСОБА_4 , начальника 5-го відділу УОС ГУНП його підлеглий старший оперуповноважений 5-го відділу капітан поліції ОСОБА_1 був незаконно відсутній за місцем несення служби, безпосередньо не виконував свої функціональні обов`язки, без відома керівництва управління покинув межі дислокації підрозділу та не виходив на зв`язок з 22 березня по теперішній час.

У ході проведення службового розслідування, станом на 04.04.2022 встановлено місцезнаходження вищевказаних працівників управління, які в усній формі повідомили, що самовільно залишили межі дислокації підрозділу для вивезення своїх родин у безпечні місця. Таким чином капітан поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі за місцем дислокації підрозділу та не виконував оперативно-розшукові заходи, відповідно до своїх функціональних обов`язків, чим грубо порушив накази МВС України, Національної поліції України та Присягу працівника поліції.

Так, як вже зазначалось судом, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.

Разом з тим, не дивлячись на ведені вище обставини, позивач був відсутній на службі за місцем дислокації підрозділу та не виконував оперативно-розшукові заходи, відповідно до своїх функціональних обов`язків в період з 22.03.2022 по 07.04.2022.

Так, судом було встановлено, що 22.03.2022, 23.03.2022, 24.03.2022, 25.03.2022, 26.03.2022, 28.03.2022, 29.03.2022, 30.03.2022, 31.03.2022, 01.04.2022, 02.04.2022, 03.04.2022, 04.04.2022, 05.04.2022, 06.04.2022 та 07.04.2022 старшим оперуповноваженим з особливих доручень 7-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області підполковником поліції ОСОБА_5 , заступником начальника управління - начальника 8-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області підполковником поліції ОСОБА_6 та начальником 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_7 у приміщенні адміністративної будівлі управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області були складені акти про відсутність на робочому місці кожного дня капітана поліції ОС.25.309, старшого оперуповноваженого 5-го відділу УОС ГУНП (а.с. 97-108, 110-112).

Згідно довідки про присвоєння службового номеру ОСОБА_1 , йому було присвоєно службовий номер ОС.25.309 (а.с. 96).

Також, 04.04.2022 заступник начальника управління - начальник 8-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області підполковник поліції Шкабаров Д.О. у присутності старшого оперуповноваженого з особливих доручень 7-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_5 та начальника 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_7 о 9 год. 30 хв. у приміщенні адміністративної будівлі управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області зателефонував на особистий номер , який належить капітану поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому 5-го відділу УОС ГУНП та повідомив про проведення службового розслідування, запропонувавши йому з`явитися для надання письмових пояснень з приводу його відсутності на службі. ОСОБА_1 відмовився надавати письмові пояснення та з`являтися у приміщення адміністративної будівлі, про що було складено акт про відмову від надання письмових пояснень (а.с. 109).

Відтак, проаналізувавши наведене з огляду на встановлені обставини в справі, суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності доказів вчинення ним дисциплінарного проступку та неналежного проведення службового розслідування.

Судом достовірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи факт відсутності позивача на службі в робочий час в період воєнного стану в Державі, а відтак, висновок відповідача про неприбуття на службу без поважних причин позивача, починаючи з 22.03.2022, є обґрунтованим.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити й те, що у рішенні Конституційного Суду України № 1-6/2018 від 27.02.2018 констатовано: «У Доповіді "Верховенство права», яка схвалена Європейською Комісією «За демократію через право» (Венеціанською Комісією) на 86-му пленарному засіданні (25-26.03.2011), наголошено, що принцип правової визначеності є ключовим у питанні довіри до судової системи і верховенства права; держава зобов`язана дотримуватися та застосовувати у прогнозований і послідовний спосіб ті закони, які вона ввела в дію (пункт 44); правова визначеність передбачає, що норми права повинні бути зрозумілими і точними, а також спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин (пункт 46); парламентові не може бути дозволено зневажати основоположні права людини внаслідок ухвалення нечітких законів (пункт 47); правова визначеність означає також, що необхідно у цілому дотримуватися зобов`язань або обіцянок, які взяла на себе держава перед людьми (поняття «законних очікувань») (пункт 48). Конституційний Суд України вважає, що принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища людини».

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довір`я когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, суд дійшов до висновку, що вони тісно пов`язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, під вчинками, що дискредитують звання працівника національної поліції та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне органи національної поліції.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції України, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів національної поліції з боку суспільства.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Так, суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96).

Дослідивши вищенаведені обставини службового розслідування, суд приходить до висновку, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а і з врахуванням реального військового стану в Державі.

Факт порушення позивачем службової дисципліни в частині відсутності на службі з 22.03.2022 по 07.04.2022 без поважних причин, тобто вчинення прогулу підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні рішення є правомірними та обґрунтованими.

Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивача на службі з 22.03.2022 по 07.04.2022 позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи таких обставин не встановлено.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Суд також зазначає, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що згідно розпорядження начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 № 87 виконуючим обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 26.02.2022 було призначено ОСОБА_8 , а тому полковник поліції ОСОБА_9 не мав права видавати наказ про звільнення, оскільки розпорядженням начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 15.03.2022 № 106 було визнано таким, що втратило чинність, розпорядження начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 № 87.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи всі вищенаведені в сукупності обставини справи, пояснення сторін, а також надані докази, суд приходить до висновку, що до капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП, який порушив вимоги частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції правомірно звільнено зі служби в поліції, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2022 № 391 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції; наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2022 №135 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) старшого оперуповноваженого 5-го відділу управління оперативної служби ГУНП, 07.04.2022 задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про скасування наказу про звільнення зі служби, відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань протиправною; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 17760,00 грн., то суд зазначає наступне.

Так, критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО) визначають Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок № 260).

Згідно пункту 13 Розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення. Для визначення максимального розміру матеріальної допомоги для оздоровлення або матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань застосовується місячний розмір грошового забезпечення, нарахованого поліцейському за місяць, що передує місяцю, у якому приймається рішення про таку виплату, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії. Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.

З аналізу викладених норм слідує, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є обов`язковою виплатою і може здійснюватися за рапортом поліцейського на підставі наказу керівника органу поліції в межах кошторисних призначень на виплату грошового забезпечення за наявності фінансового ресурсу після забезпечення особового складу обов`язковими виплатами: посадовим окладом, окладом за військове звання, доплатою за вислугу років та іншими.

Суд звертає увагу, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) визначеним законодавством критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, повноваження щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є саме дискреційними повноваженнями відповідача, які регулюються вимогами Порядку № 260.

Враховуючи вказані обставини, зважаючи також на ту обставину, що позивачем не було надано докази подання рапорту про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не виплати частини грошового забезпечення за березень та за квітень 2022 року, додаткової винагороди згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 протиправною; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 суми не виплаченого грошового забезпечення за березень - квітень 2022 року в розмірі 11204,00 грн. та додаткової винагороди згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 в розмірі 111308,75 грн., що загалом становить 140272,75 грн., то суд зазначає наступне.

Пунктом 8 Розділу І Порядку № 260 передбачено, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, згідно довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за березень-квітень 2022 року ОСОБА_1 , з позивачем за період з 01.03.2022 по 21.03.2022 нараховано та виплачено грошове забезпечення. Період часу з 22.03.2022 по 07.04.2022 вважається днями прогулу, грошове забезпечення за вказаний період не нараховувалося та не виплачувалося відповідно до наказу ГУНП в Чернігівській області від 07.04.2022 № 391.

Щодо додаткової винагороди до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 по 25.03.2022, то суд зазначає, що суду не надано доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За таких обставин, посилання позивача на невиплату грошового забезпечення за березень 2022 року та за 7 днів квітня 2022 року, зокрема, додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. щомісячно за період з 26.03.2022 по 07.04.2022 та додаткової винагороди до 100000 грн. в розрахунку на місяць за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 є безпідставним та необґрунтованим, а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, б. 74, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.07.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна