Справа № 2-а-2196/11
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 2-а-2196/11 пров. № А/857/7831/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М.,
суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовськ Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2011 року, прийняте суддею Горегляд О.І. у місті Кузнецовську у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії,-
В С Т А Н О В И В:
17.08.2011 (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі, передбаченому ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату державної пенсії, як інваліду ІІІ групи, згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі, не меншому шести мінімальних пенсій за віком, починаючи з 17.02.2011 року і виплачувати довічно, та про зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії, як інваліду ІІІ групи, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17.02.2011 року та виплачувати довічно.
Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.12.2011 року заявлений позов задоволено частково.
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржило УПФУ в м.Кузнецовську, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи.
В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що 15.03.2012 року УПФУ в м.Кузнецовську зареєстровано в суді першої інстанції апеляційну скаргу на постанову суду.
Разом з тим, справа скерована на розгляд апеляційного суду лише 03.05.2022 року, що засвідчується супровідним листом суду № 2а-2196/11/1315/2022.
Відповідно до ч.1 ст.188 КАС України (у редакції до 15.12.2017) суд першої інстанції через три дні після закінчення строку на подання апеляційної скарги надсилає її разом зі справою до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Із урахуванням наведеного слідує, що в порушення вищевказаних приписів справа № 2-а-2196/11 була скерована судом першої інстанції до суду апеляційної інстанції через десять років після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Колегія суддів враховує, що розкриваючи зміст принципу належного урядування, Конституційний Суд України у Рішенні від 5 червня 2019 року № 3-р(I)/2019 наголосив, що держава зобов`язана не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень конституційних прав, а й уживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожною особою, яка перебуває під її юрисдикцією. Із цією метою законодавець та інші органи публічної влади повинні запроваджувати таке юридичне регулювання, що має відповідати конституційним нормам і принципам та створювати механізми для ефективного захисту конституційних прав і свобод.
Тому одним із важливих елементів принципу належного урядування є юридична визначеність та «якість» закону, що покладає на державу обов`язок приймати такі закони, які відповідають Конституції України та спрямовані на найбільш ефективний захист прав і свобод особи.
У Доповіді Венеціанської комісії № 512/2009 «Про верховенство права» (the Rule of Law), яка прийнята на 86-й пленарній сесії 25-26 березня 2011 року, розкриваючи поняття «юридична визначеність» (legal certainty), наголошується на тому, що принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права, а також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ; аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону (the law) легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів (the laws), які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку (пункт 44).
Отже, поняття «якість закону» (quality of law) охоплює такі характеристики відповідного акта законодавства як чіткість, точність, недвозначність, зрозумілість, узгодженість, доступність, виконуваність, передбачуваність і послідовність. Ці характеристики стосуються як положень будь-якого акта (норм права, які у ньому містяться), так і взаємозв`язку такого акта з іншими актами законодавства такої ж юридичної сили. При цьому норми права, що не відповідають критерію «якості закону» (зокрема, не відповідають принципу передбачуваності (principle of foreseeability) або передбачають можливість різного тлумачення та правозастосування), суперечать і такому елементу принципу верховенства права як заборона свавілля, а застосування таких норм може призвести до порушення конституційних прав особи та неможливість адекватного захисту від необмеженого втручання суб`єктів владних повноважень у права такої особи.
Суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Згідно з частиною 8 статті 249 КАС України, суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.
Колегія суддів приходить до висновку, що порушення судом першої інстанції - Кузнецовським міським судом Рівненської області норм процесуального права, а саме вимог ч.1 ст.188 КАС України (у редакції до 15.12.2017), у даному випадку слугує достатньою підставою для вжиття заходів, передбачених частиною 8 статті 249 цього Кодексу та постановлення судом апеляційної інстанції окремої ухвали.
На підставі наведеного та керуючись ч.8 ст.249, ст.321, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Постановити окрему ухвалу стосовно порушень Кузнецовським міським судом Рівненської області як судом першої інстанції у справі №2-а-2196/11 норм процесуального права, а саме вимог ч.1 ст.188 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15.12.2017).
Надіслати окрему ухвалу голові Кузнецовського міського суду Рівненської області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Про вжиті заходи повідомити Восьмий апеляційний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження даної окремої ухвали.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар

Повне судове рішення складено 08.07.2022 року.