Справа № 380/803/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/803/21 пров. № А/857/17180/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року (суддя першої інстанції Сакалош В.М., м. Львів)

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 133379,31 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позов задоволено повністю. Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в користь Державного бюджету податковий борг в розмірі 133379 грн 31 грн.

Не погодившись із рішенням, вважаючи таке ухваленим з неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, його оскаржила фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . Просить скасувати оскаржене рішення суду від 22.03.2021 та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що посилання суду на податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2019 в частині платежу «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» є помилковим, оскільки збільшення їй такого на суму 104671,33 грн здійснено ГУ ДФС у Львівській області іншим податковим повідомленням-рішенням (№ від 02.07.2019). Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про узгодження суми податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення № від 02.07.2019 та № від 02.07.2019 були оскаржені в судовому порядку. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 відкрито загальне позовне провадження за її позовом до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування, зокрема, вищевказаних податкових повідомлень-рішень № від 02.07.2019 та № від 02.07.2019.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджено матеріалами справи.

Апелянт була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання повідомлення на номер телефону, зазначений нею у матеріалах справи, вказане повідомлення прийняте нею 30.06.2022 о 11:23 год, що підтверджено телефонограмою.

Апелянт подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі її представника.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно довідки ГУ ДПС у Львівській області від 11.12.2020 №9609/9/13-01-13-05-09 за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахується податковий борг перед бюджетом станом на 04.12.2020 в розмірі 133379,31 грн, в тому числі:

податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування /11010500/ нарахування основного платежу штрафних санкцій та пені 123154,97 грн.: поновлено в поточному році викл/скасованих (в минулих роках) ШС за акт ріш. Суду, податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 02.07.2019 в сумі 104671,33 грн; нараховано пені в сумі 18483,64 грн.;

військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування /11011001/ - 10224,34 грн: поновлено в поточному році викл/скасованих (в минулих роках) ШС за акт ріш. суду, податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 02.07.2019 в сумі 104671,33 грн; нараховано пені в сумі 1540,30 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день подання позову за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 133379,31 грн, який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, відтак підлягає стягненню в судовому порядку.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення цієї суми податкового боргу з відповідача, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36, пункту 38.1 статті 38 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У п. 57.1 ст. 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.2 ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що податкові повідомлення-рішення від 02.07.2019 № № , , які покладено в основу спірного боргу, було оскаржено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року справі №380/10428/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2022, у задоволенні позову було відмовлено.

Отже, грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.

Узгоджені суми грошових зобов`язань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України вважається сумою податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Із матеріалів справи видно, що на виконання ст.59 ПК України Головним управлінням ДПС у Львівській області було виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 17.08.2020 №237584-58.

Матеріалами справи підтверджено скерування та вручення відповідачу зазначеної вище податкової вимоги

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем вказаної вимоги.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п.п.95.1, 95.2 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, за відповідачем рахується податковий борг, доказів його погашення відповідачем не надано, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення.

Таким чином, враховуючи, що сума податкового боргу відповідача в розмірі 133379,31 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не була сплачена, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 08.07.2022.