Справа № 260/1969/22
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2022 року м. Ужгород№ 260/1969/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивач - не з`явилася;

представник позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - Хома Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області № 88 від 06 квітня 2022 року про відмову в зарахуванні періодів роботи до страхового стажу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року в колективному агроторговому об`єднанні "Карпати", яке розташоване на території с. Рокосово Хустського району Закарпатської області.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_2 період роботи з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року в колективному агроторговому об`єднанні "Карпати", яке розташоване на території с. Рокосово Хустського району Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при розгляді документів про призначення їй пенсії відповідачем не враховано період роботи в КАТО "Карпати" з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року, у зв`язку із тим, що в трудовій книжці запис про звільнення не завірений печатковю та підписом уповноваженої особи, чим порушено вимогу Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Зазначає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на керівника підприємства, а тому невиконання таких вимог не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

27 червня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що розглянувши документи, подані для призначення пенсії управлінням було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.04.2022 року, оскільки страховий стаж роботи позивача становить 24 роки 2 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До стархового стажу роботи позивача не враховано період роботи в колгоспі "Карпати" з 30.03.1987 року по 07.01.1992 року на підставі довідки від 14.02.2022 року № 252 з урахуванням відомостей про встановлений мінімум. Однак, у довідці і у трудовій книжці відсутні відомості про прийняття на роботу. Також до страхового стажу не враховано період роботи в КАТО "Карпати" з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення не завірений печаткою та підписом уповноваженої особи, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задоволити, з мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову, з мотивів викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши думку представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.02.2022 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням, за результатами розгляду зави позивача повідомлено про те, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки її загальний страховий стаж становить 24 роки 2 місяці 5 днів. Разом з тим, зазначено, що до страхового стажу роботи не враховано період роботи в КАТО "Карпати" з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення не завірений печаткою та підписом уповноваженої особи, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Позивач у позовній заяві просить зарахувати до страхового стажу період її роботи в КАТО "Карпати" з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року.

Свою відмову зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в КАТО "Карпати" з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року орган Пенсійного фонду аргументує тим, що в трудовій книжці запис про звільнення позивача не завірений печаткою та підписом уповноваженої особи, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Під "страховим стажем" згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058 розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Вищезазначене кореспондується також з нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788).

Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. (далі - Інструкція) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р. (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Вказане кореспондується також з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (далі - Інструкція №162) (що була чинна на момент видачі трудової книжки позивача).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подала трудову книжку та "вкладиш в трудову книжку колгоспника" серії НОМЕР_1 , в якій наявні відомості про прийняття ОСОБА_2 30.03.1987 року прийнята на роботу в сувенірний цех в колгосп "Карпати" та звільнення з такого 10.03.1999 року за власним бажанням.

Оригінал трудової книжки та вкладиш до неї оглянуті в судовому засіданні. З вкладишу до трудової книжки вбачається, що відомості про прийняття на роботу та звільнення з роботи позивача в колгоспі "Карпати" внесені з дотриманням вимог Інструкції, зокрема, відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи. Разом з тим, суд вказує на те, що дійсно у трудовій книжці позивача при звільнення її з роботи 10.03.1999 року такий запис не завірено підписом та не скріплено печатко.

Згідно п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком № 637.

Однак, судом встановлено, що позивач подала до пенсійного фонду вкладиш до трудової книжки, з якої чітко вбачається, що запис про її звільнення з роботи 10.03.1999 року заврено підписом голови СТОВ "Карпати" Деркач Т.С. та скріплено печаткою.

Тому суд вважає, що відомості трудової книжки НОМЕР_2 та вкладишу до неї НОМЕР_1 є належним доказом підтвердження стажу роботи ОСОБА_2 в колгоспі "Карпати".

Згідно статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Пенсійний орган повинен використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права щодо включення спірного періоду в страховий стаж при призначення йому пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

Тому, проаналізувавши законодавчі вимоги, що регламентують порядок обчислення страхового стажу для отримання пенсії, суд дійшов висновку, що трудова діяльність включається до такого в разі її належного документального підтвердження. При цьому, суд враховує те, що згідно із законодавчими нормами основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведені законодавчі норми суд вважає достатніми та належними доказами відповідний запис трудової книжки та вкладишу до неї для підтвердження трудового стажу ОСОБА_2 в колгоспі "Карпати" в період з 07.01.1995 року по 10.03.1999 рік, а тому висновок ГУ ПФУ в Закарпатській області про те, що такий не може бути врахований, є безпідставними.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_2 на момент звернення із заявою до органу Пенсійного фонду України мав право на зарахування до страхового стажу період роботи на колективному агроторговому об`єднанні "Карпати" а тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,00 грн., що підтверджено квитанцією від від 31 травня 2022 року.

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області № 88 від 06 квітня 2022 року про відмову в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) період роботи з 07.01.1995 року по 10.03.1999 року в колективному агроторговому об`єднанні "Карпати".

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок), що сплачений відповідно до квитанції № від 31.05.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 липня 2022 року.

СуддяС.А. Гебеш