Справа № 140/3963/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3963/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії; зобов`язання зарахувати період роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії до загального страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії з моменту звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області щодо зарахування страхового стажу періоду роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , починаючи з 18.07.2021, отримує пенсію у зв`язку за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В грудні 2021 року позивач звернувся із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії, додавши при цьому усі наявні в нього підтверджуючі документи у вигляді архівних довідок, виданих архівом м. Кобулеті, а також наголосив про наявність відповідних записів про працевлаштування в трудовій книжці.

Листом від 13.12.2021 № 15250-14522/Н-02/8-0300/21 відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні зарахування страхового стажу періоду роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії, обґрунтовуючи відмову відсутністю на титульній сторінці трудової книжки позивача завіреної печатки. Крім того, відповідач у відмові зазначає, що запис в трудовій книжці щодо згаданого періоду роботи засвідчений печаткою, відтиск якої нечіткий та не читається.

Позивач вважає таку відмову відповідача у перерахунку пенсії протиправною та безпідставною, адже основним і достатнім документом є трудова книжка, видана 09.03.1969 та вкладиш в трудову книжку серія НОМЕР_1 , у яких наявні відповідні записи.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнала, мотивуючи тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, як одержувач пенсії по віку призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.07.2021. 16.11.2021 до відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян» надійшла заява позивача вх. № 14522/Н-0300-21 про надання інформації щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 в Батумській дистанції колії. Листом ГУ ПФУ у Волинській області надано роз`яснення позивачу про відсутність підстав для зарахування вказаного періоду ррботи вих. № 15250-14522/Н-02/8-0300/21 від 13.12.2021.

За матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача складає 30 років 4 місяці 28 днів (коефіцієнт страхового стажу становить 0,30333). Для визначення розміру пенсії врахований середньомісячний заробіток - 5672,26 грн, який обчислено за період роботи з 01.01.2006 по 31.03.2021 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки - 9118,81 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,62204).

До страхового стажу позивача при обчисленні розміру пенсії за віком на підставі записів трудової книжки спеціалістами ГУ ПФУ у Волинській області не враховано період роботи на Батумській дистанції колії з 07.11.1995 по 17.09.2004, оскільки на титульній сторінці трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 відсутня печатка підприємства чи відділу кадрів, де була видана трудова книжка. Крім того, запис у трудовій книжці позивача про вказаний вище період роботи, завірено печаткою відтиск якої не чіткий та не читається.

Позивачем до ГУ ПФУ у Волинській області уточнююча довідка про період роботи на Батумській дистанції колії, для зарахування періоду роботи до 31.12.2003 не подана. Також, сплата страхових внесків до відповідного фонду країни, на території якої працював ОСОБА_1 позивачем не підтверджена.

Крім того, право органу Пенсійного фонду України вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформляти у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не є його обов`язком.

Позовна вимога про проведення перерахунку пенсії з часу звернення до суду є безпідставною та необґрунтованою. Строки перерахунків пенсії регламентовано статтею 45 Закону № 1058-IV.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 18.07.2021 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, як одержувач пенсії по віку призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи встановлено, що позивач 16.11.2021 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до страхового стажу період роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії.

Листом від 13.2.2021 №15250-14522/Н-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області на звернення ОСОБА_1 повідомило, що за документами електронної пенсійної справи страховий стаж складає 30 років 4 місяці 28 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,30333). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 5672,26 грн, який обчислено за період роботи з 01.01.2006 по 31.03.2021 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки 9118,81 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,62204). Розмір пенсії з 01.12.2021 становить 1934,00 грн, з них: 1720,57 грн - розмір пенсії за віком (5672,26 грн х 0,30333); 213,43 грн - доплата до мінімальної пенсійної виплати (1934грн).

В ході розгляду звернення встановлено, що до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до Закону 1058 на підставі записів трудової книжки не враховано період роботи на Батумській дистанції колії з 07.11.1995 по 17.09.2004, оскільки титульна сторінка трудової книжки НОМЕР_2 не завірена печаткою. Крім того, запис в трудовій книжці щодо згаданого періоду роботи засвідчений печаткою, відтиск якої нечіткий та не читається. На даний час діє Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають

Відповідно до статті 6 Угоди, для встановлення права на пенсію громадянам держав учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь - якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності Угодою.

Зарахування до страхового стажу з 01 січня 2004 року періодів роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність.

Враховуючи вищевикладене, зарахування згаданого періоду роботи (по 31.12.2003) до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком відповідно до Закону 1058 можливе за умови підтвердження факту роботи у встановленому порядку, а за період з 01.01.2004 по 17.09.2004, за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідного фонду країни, на території якої провадилася трудова діяльність.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України слідує, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років (частина перша статті 26 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа (частина четверта статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника, а в разі відсутності трудової книжки або ж якщо в останній відсутні певні записи або вони є неточними, підтвердження трудового стажу здійснюється за допомогою інших даних та документів.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі №235/805/17, від 06.12.2019 у справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі №500/1561/17, від 05.12.2019 у справі №242/2536/16-а.

Як вбачається з листа від 13.12.2021 № 15250-14522/Н-02/8-0300/21, до страхового стажу ОСОБА_1 при обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до Закону 1058 на підставі записів трудової книжки відповідачем не враховано період роботи на Батумській дистанції колії з 07.11.1995 по 17.09.2004, оскільки титульна сторінка трудової книжки НОМЕР_2 не завірена печаткою, а запис в трудовій книжці щодо згаданого періоду роботи засвідчений печаткою, відтиск якої нечіткий та не читається.

Водночас як встановлено судом з копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 30.07.1980 ОСОБА_1 (запис №14) 07.11.1995 прийнятий на роботу в Батумську дистанцію колії монтажером шляху ІІ розряду та 17.09.2004 (запис №18) звільнений за власним бажанням із займаної посади.

На думку суду, записи в трудовій книжці про роботу позивача за спірний період відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи, посади на яких працював позивач та засвідчені підписом керівника підприємства.

Суд зазначає, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Станом на час внесення спірних записів, зокрема, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Пунктом 1.5 Інструкції №58 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» (далі - Постанова №301), цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що титульна сторінка трудової книжки позивача не завірена печаткою вважається недійсною суд зазначає, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку № 637 відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, відповідно до Постанови №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. Також, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача з моменту призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому суд звертає увагу на те, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку запису у трудовій книжці про спірні періоди роботи позивача не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Крім того, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки та інших документів, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

До того ж, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача. Судом, в свою чергу, також не встановлено будь-яких виправлень або помилок у записах трудової книжки.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При прийнятті документів для призначення пенсії органом Пенсійного фонду звертається особлива увага як на записи періодів роботи, так і на підстави їх проведення, тобто наявність номерів наказів, дат їх видачі. Крім цього, до уваги береться правильність записів прізвища, ім`я та по батькові й їхня подальша зміна. Якщо в трудовій книжці є виправлення, то вони мають бути завіреними в установленому порядку. Відсутність номера та дати видачі наказу про прийняття (звільнення) з роботи, переведення на іншу роботу (особливо це стосується посад, які дають право на пільгову пенсію) або ж виправлення в цих записах, проведених в невстановленому порядку, є підставою для відмови в зарахуванні відповідних періодів до стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний фонд не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Суд звертає увагу, що спірні записи трудової книжки позивача є правильними і не містять неточностей, при цьому, сторінки трудової книжки позивача з вказаними записами містить відтиск печатки підприємства.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність.

При цьому, саме вищенаведені записи містяться на перших сторінках трудової книжки. Відтак, суду незрозуміло по якому алгоритму здійснювалось зарахування страхового стажу позивача, адже частину стажу, вказаного в трудовій книжці, титульна сторінка якої не завірена належним чином, пенсійним органом все ж зараховано до страхового стажу.

Суд вважає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене іншою особою, оскільки Інструкцією №58, покладено обов`язок на підприємство, в якому вперше заповнювалася трудова книжка з проставлення печатки на першій сторінці трудової книжки.

Таким чином, суд вважає, що трудовою книжкою позивача підтверджено факт роботи ОСОБА_1 в період з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії, відтак вказаний періоди роботи підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд дійшов до висновку, що в даному випадку позов слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії до загального страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2021.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 07.04.2022 №0.0..1.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ) про визнання протиправним рішення задовольнити.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 07.11.1995 по 17.09.2004 на Батумській дистанції колії до загального страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський