Справа № 587/378/22
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/378/22
РІШЕННЯ
07 липня 2022 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом позову ОСОБА_1 до старшого інспектора СРПП ВП № 4 ( м.Суми) Сумського РУП ГУ НПУ в Сумській області Онищенка Юрія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора СРПП ВП № 4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУ НПУ в Сумській області Онищенка Ю.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що 03 лютого 2022 року об 21 год. 25 хв., він керував автомобілем «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н12 Суми-Полтава, на 8 км об`їзду м. Суми та був зупинений працівниками поліції які йому повідомили про порушення ним правил ПДР, а саме вказали, що задній номерний знак не освітлюється в темну пору, після чого відносно нього була складена постанова про адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст. 122 КУпАП. Однак позивач категорично не погодився з твердженнями працівників поліції, пояснивши, що умислу на порушення правил ПДР не мав, коли починав рух на своєму транспортному засобу він був справний, крім того після зупинки працівниками поліції він усунув дану проблему полагодивши освітлення яке поламалася під час руху і не залежало від нього.
Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова підлягає скасуванню у зв`язку з чим звернувся до суду. Крім того вказує, що не зважаючи на його клопотання йому було відмовлено в праві на захист своїх прав.
В судове засідання позивач не з`явилися, направивши заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, письмового відзиву не направив.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Приписами ч. 2 ст.33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №560030 від 03.02.2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Зазначено, що ОСОБА_1 , 03.02.2022 року об 21 год. 18 хв. на а/д Суми-Полтава, об`їзд м. Суми, 8 км. керував транспортним засобом «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 на якому не освітлювався задній номерний знак в темний час доби, чим порушив п. 2.9 в ПДР України. (а. с. 7).
В той же час, позивач в своїй позовній заяві вказує на ряд порушень з боку працівників поліції при винесенні оскаржуваної постанови, зокрема, порушено порядок винесення постанови, не надано можливості скористуватися послугами адвоката. Зокремо позивач наголосив, що про несправність освітлення номерного знаку йому було невідомо, після зупинки працівниками поліції дану проблему було виправлено, і номерний знак було освітлено, тобто умислу в порушенні правил ПДР України він не мав, шкоди його діями не було завдано.
У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Вказані обставини свідчать про те що, вищевказана постанова про адміністративне правопорушення серії БАВ №560030 від 03.02.2022 року складена із порушенням порядку розгляду адміністративної справи. Розглянута на місці вчинення адміністративного правопорушення, внаслідок чого особі відносно якої винесено дану постанову не надано достатньо часу для підготовки до розгляду справи, що унеможливило реалізацію ним прав, передбачених законодавством.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч. 1 статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
В порушення вимог ст. ст. 254, 258 КУпАП не складено протокол про адміністративне правопорушення.
У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як передбачено ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано, досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача порушення вимог п.п. 2.9 в Правил дорожнього руху України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не надано, а тому за зазначених обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можу вважатися такою, що відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.
Відповідно до ст.. 139, 143 КАС України При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 року у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 року у справі № 814/698/16.
Так, між позивачем та адвокатом Холод О.А. укладено договір про надання правової допомоги від 11.02.2022 року.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано ордер ВІ № 1083973 на надання правової допомоги адвокатом Холод О.А., договір про надання правової допомоги від 11.02.2022 року.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, слід виходити із обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Будь-яка робота, виконана у ході підготовки до справи (вивчення питання, аналіз чинного законодавства, судової практики) має своїм наслідком певні результати.
Натомість, матеріали справи не містять детальний опис виконаних робіт, консультацій, що надавались позивачу, не зазначено, яка саме судова практика вивчалась адвокатом, та яким чином така практика була використана при складанні позовної заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 243 -246, 250, 271, 286 КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП серії БАВ №560030, прийняту стосовно ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), 03 лютого 2022 року старшим інспектором СРПП ВП № 4 ( м.Суми) Сумського РУП ГУ НПУ в Сумській області Онищенка Юрієм Юрійовичемі провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), сплачений судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.А. Степаненко