Справа № 140/2949/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2949/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Поторась О.О.,

представника позивача Ємчика Р.І.,

представника відповідача Малая В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» (далі ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН») звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.07.2021 №16497/0901.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами ГУ ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку місця зберігання ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Білогордка, вулиця Компресорна, 3, про що складено акт фактичної перевірки від 25.06.2021 №10103/10-36-09-10/42727258.

Перевіркою встановлено порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», в частині зберігання алкогольних напоїв у місці, що не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

ГУ ДПС у Київській області на підставі акту перевірки від 25.06.2021 №10103/10-36-09-10/42727258 винесено податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 №16497/0901, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI і абз. 16 частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 4 529 277,83 грн.

Позивач не погоджується із висновком акту фактичної перевірки та вказаним податковими повідомленням-рішенням з тих підстав, що контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» без жодної визначеної законом умови, за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для проведення перевірки, за результатами якої прийнято оскаржуване податкове-повідомлення рішення. А відповідний наказ на проведення перевірки не містить обґрунтування жодної з можливих підстав перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України. Зазначені обставини є самостійними, окремими, умовами визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, що прийняте за наслідками такої перевірки.

Вважає, що акт перевірки, отриманий в результаті фактичної перевірки, з урахуванням положень частини другої статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Тому, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче засідання на 11:00 27.04.2022.

27.04.2022 підготовче засідання відкладено на 11:00 18.05.2022.

13.05.2022 представником відповідача подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, задоволено. Призначено у даній справі підготовче засідання на 11:00 18.05.2022, проводити в режимі відеконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua).

18.05.2022 усною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 08.06.2022, а також постановлено про участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України визначені дві окремі групи правових підстав для проведення фактичної перевірки: «наявність та/або отримання інформації про порушення вимог законодавства ...» та «здійснення функцій, визначених законодавством…». На підставі наказу відповідача перевірка була призначена з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Представник відповідача вважає, що у відповідача були достатні правові підстави для проведення фактичної перевірки.

Зазначив, що у ході перевірки встановлено наступне.

Відповідно до договору суборенди нежитлових приміщень від 02.05.2019, суб`єкт господарювання орендує у ТОВ «Євро-Азіатська Логістична Компанія» складські приміщення 200 кв.м., які розташовані на третьому поверсі.

Відповідно до плану-схеми, яка була надана ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» при оформлені довідок про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) алкогольних напоїв №1 та тютюнових виробів №2, до Єдиного реєстру внесені два окремих приміщення по 100 кв.м. кожне.

На дату проведення перевірки встановлено, що ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» відповідно до вищезазначених довідок, на третьому поверсі в одному приміщенні площею 100 кв.м. здійснювалось зберігання тютюнових виробів на суму 1 816 239,90 грн (додаток №1 до акта перевірки) та у другому приміщенні площею 100 кв.м. здійснювалось зберігання елітних алкогольних напоїв на суму 1 805 304,11 грн (додаток №2 до акта перевірки).

Разом з тим, перевіркою встановлено зберігання алкогольних напоїв на суму 4 529 277,83 грн (додатки №№3, 4, 5 до акта перевірки) на першому поверсі складського приміщення, площа якого становить понад 500 кв.м., тобто за межами площі, зазначеної у довідці з Єдиного реєстру №1 від 11.05.2019.

Зберігання підакцизних товарів за місцем що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання підтверджується звітом по залишкам товарів у мережі, що надані позивачем на запит контролюючого органу при проведенні фактичної перевірки, а також проведеною фото фіксацією, що проводилась під час перевірки.

Крім того, представник відповідача зауважив, що вищезазначене зберігання відбувалось згідно додаткової угоди №1.1 до додатку №1 від 22.04.2019 до договору про надання логістичних послуг №22/04-19 від 22.04.2019 в основному складському приміщенні на першому поверсі.

Тому, доводи позивача стосовно того, що на першому поверсі не відбувалось зберігання підакцизних товарів не відповідають дійсності.

Вказав, що посадовими особами контролюючого органу встановлено факт зберігання алкогольних напоїв у місці зберігання, яке не внесене до Єдиного реєстру, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», з урахуванням змін та доповнень (далі - Закон №481). Тому, ГУ ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 №16497/0901 про застосування штрафної санкції в розмірі 4 529 277,83 грн.

Враховуючи зазначене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

07.06.2022 представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 відкладено розгляд справи та призначено наступне судове засідання на 11:00 22.06.2022, а також призначено у даній справі судове засідання проводити в режимі відеконференції, забезпечити участь представника Головного управління ДПС у Київській області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у судовому засіданні.

15.06.2022 представником позивача подано заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а 20.06.2022 представником відповідача через електронний суд подано додаткові пояснення на виконання ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 08.06.2022, що також надійшли засобами поштового зв`язку 21.06.2022.

У судовому засіданні 22.06.2022 за результатами розгляду клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про залишення без розгляду позовної заяви відмовлено.

Крім того, у судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що в наказі на проведення фактичної перевірки наявні лише посилання на відповідні норми ПК України, що регулюють питання призначення перевірки. При цьому, відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, а саме не вказано інформацію, яка була отримана відповідачем щодо порушень з боку позивача та коли і ким така інформація була надана.

Представник позивача вважає, що зі змісту наказу на проведення фактичної перевірки неможливо встановити, що саме слугувало підставою для призначення такої перевірки.

Разом з тим, представник позивача вказав, що до Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) вносяться відомості про місце зберігання - місцезнаходження (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), площа місця зберігання (місткість місця зберігання спирту), вид продукції, що зберігається. При цьому, форма заяви суб`єкта господарювання на підставі якої вносяться відомості до Єдиного реєстру, не передбачає вимог щодо зазначення поверхів, номерів чи інших індивідуалізуючих ознак приміщень. Відтак, зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв здійснюється ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» в нежитловому приміщенні за адресою: Київська область, село Білогородка, вулиця Компресорна, 3, фактично всією площею на якій здійснюється таке зберігання, внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання, що підтверджується відповідними довідками серії АП №147954 та №147953.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

22.06.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 15:00 30.06.2022, з метою підготовки до судових дебатів та усно постановлено про участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

30.06.2022 у судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити повністю, а представник відповідача заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, подані сторонами заяви по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Білогородка, вулиця Компресорна, 3, про що складено акт фактичної перевірки від 25.06.2021 №10103/10-36-09-00-10/42727258 (а.с.105-108).

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено вимоги статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» подано заперечення на акт фактичної перевірки (а.с.169-172). Однак, ГУ ДПС у Київській області за результатами розгляду заперечення позивача, висновки акту фактичної перевірки від 25.06.2021 №10103/10-36-09-00-10/42727258 залишено без змін (а.с.174-176).

На підставі акту перевірки від 25.06.2021 №10103/10-36-09-00-10/42727258 ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 29.07.2021 №16497/0901, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI і абз. 16 частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 4 529 277,83 грн (а.с.177-178).

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений статтею 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи)ю

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Як вбачається з наказу від 14.06.2021 №1077-п підставою для проведення фактичної перевірки зазначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відтак, прийнявши рішення у формі наказу від 14.06.2021 №1077-п «Про проведення фактичних перевірок» та зазначивши у ньому нормативні підстави, відповідач діяв у спосіб, що визначений нормами Податкового кодексу України.

Щодо аргументів скаржника про відсутність передбачених нормами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України підстав для призначення фактичної перевірки.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 у справі №140/391/19 зазначив, що норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, що покладені на відповідача.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 05.11.2018 у справі №803/988/17 дійшов висновку, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень), та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Однак, позивачем не враховано, що підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено дві підстави для проведення фактичної перевірки:

1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

2) здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить дві окремі підстави для призначення фактичної перевірки, про що свідчить застосований в конструкції норми сполучник «а також», який з`єднує рівноправні частини речення, що є суттєвим, проте повністю ігнорується стороною позивача.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).

У статті 1 Закону №481/95-ВР наводяться такі поняття:

оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва);

місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР, зокрема передбачено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) протягом семи календарних днів від дня подання заяви. Ведення Єдиного реєстру та видача довідок про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Органи влади забезпечують вільний доступ до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі.

Частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

З слідує з акта перевірки 25.06.2021 №10103/10-36-09-00-10/42727258, контролюючий орган в ході її проведення встановив, що відповідно до договору суборенди нежитлових приміщень від 02.05.2019 (а.с.110-111), суб`єкт господарювання орендує у ТзОВ «Євро-Азіатська Логістична Компанія» складські приміщення 200 кв.м., які розташовані на третьому поверсі.

Відповідно до плану-схеми, яка була надана ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» при оформлені довідок про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв №1 та тютюнових виробів №2, до Єдиного реєстру внесені два окремих приміщення по 100 кв.м. кожне.

На дату проведення перевірки встановлено, що ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» відповідно до вищезазначених довідок, на третьому поверсі в одному приміщенні площею 100 кв.м. здійснювалось зберігання тютюнових виробів на суму 1 816 239,90 грн (додаток №1 до акта перевірки) та в другому приміщенні площею 100 кв.м. здійснювалось зберігання елітних алкогольних напоїв на суму 1 805 304,11 грн (додаток №2 до акта перевірки).

Разом з тим, перевіркою встановлено зберігання алкогольних напоїв на суму 4 529 277,83 грн (додатки №№3, 4, 5 до акта перевірки) на першому поверсі складського приміщення, площа якого становить понад 500 кв.м., тобто за межами площі, зазначеної в довідці з Єдиного реєстру №1 від 11.05.2019.

Відповідне зберігання відбулось згідно з додатковою угодою №1.1 до додатку №1 від 22.04.2019 до договору про надання логістичних послуг №22/04-19 від 22.04.2019 з ТзОВ «Євро-Азіатська Логістична Компанія» в основному складському приміщенні на першому поверсі.

Таким чином, встановлено факт зберігання алкогольних напоїв у місці зберігання, яке не внесене до Єдиного реєстру, чим порушено вимоги статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Судом встановлено, що згідно довідок про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв №1 та тютюнових виробів №2, до Єдиного реєстру внесені два окремих приміщення по 100 кв.м. кожне (а.с.114-115).

Відповідно до пункту 1.1. Додатку №1 до договору про надання комплексних логістичних послуг №22/04-19 від 22.04.2019 (а.с.135-139), ТзОВ «Євро-Азіатська Логістична Компанія» (Виконавець) зобов`язується зберігати товари, передані йому ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» (Замовник), та повернути товари у схоронності Замовнику, а також надавати додаткові послуги (надалі послуги), зазначені в Додатковій угоді №1.1. від 22.04.2019 до цього Додатку, а Замовник зобов`язується оплачувати в строк надані Виконавцем послуги, відповідно до погоджених тарифів, які узгоджені Сторонами та є невід`ємною частиною даного Додатку.

Згідно із пунктом 2.1. Додатку №1 до договору про надання комплексних логістичних послуг №22/04-19 від 22.04.2019 Виконавець надає Замовнику послуги, зазначені в п. 1.1. цього Додатку на території складу Виконавця (надалі «Склад»), який знаходиться за адресою: Київська обл., с. Білогородка, вулиця Компресорна, 3.

Відтак, під час перевірки посадовими особами контролюючого органу було встановлено факт зберігання алкогольних напоїв на суму 4 529 277,83 грн (додатки №№3, 4, 5 до акта перевірки) на першому поверсі складського приміщення, площа якого становить понад 500 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., с. Білогородка, вулиця Компресорна, 3, згідно з додатковою угодою №1.1 до додатку №1 від 22.04.2019 до договору про надання логістичних послуг №22/04-19 від 22.04.2019.

Суд відхиляє доводи представника позивача щодо здійснення логістичних послуг - руху продукції в процесі реалізації відповідно до договору про надання логістичних послуг №22/04-19 від 22.04.2019, а не її зберігання на території складу ТзОВ «Євро-Азіатська Логістична Компанія». Оскільки, відповідно до пункту 1.1. Додатку №1 до договору про надання комплексних логістичних послуг №22/04-19 від 22.04.2019 передбачено, зокрема, зберігання товарів, переданих ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» (Замовник). Разом з тим, площа складського приміщення, що становить понад 500 кв.м., як зазначив представник позивача, використовується для руху товарів в процесі діяльності ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН», на думку суду є надмірною для використання згідно вказаної мети.

При цьому, наявні алкогольні напої в зазначеному вище складі відповідно до додатків №№3, 4, 5 до акту фактичної перевірки на суму 4 529 277,83 грн, підтверджують факт їх зберігання у місці зберігання, яке не внесене до Єдиного реєстру.

Таким чином, матеріали справи містять чітко зафіксований факт, підтверджений належними та допустимими доказами, зберігання позивачем алкогольних напоїв поза місцем їх зберігання, що не внесене до ЄДР відповідно до довідки №1 від 11.05.2019.

Відтак, викладене в акті перевірки порушення ТзОВ «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» щодо зберігання алкогольних напоїв у місці зберігання, не внесеному до ЄДР, знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому застосування фінансових санкцій за вказане порушення є правомірним.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», де вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС ДІСТРІБЮШИН» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Єршова, 1, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Київській області (03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, 5а, ).

Суддя В.В. Дмитрук

Дата виготовлення повного тексту

рішення суду 11.07.2022