Справа № 705/2303/22
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2303/22
2-а/705/89/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07.07.2022 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши позовну заяву, подану представником адвокатом Сільвановичем Сергієм Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 , до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 адвоката Сільвановича Сергія Володимировича до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якій представник позивача просить суд:

- визнати дії працівників відділу реагування патрульної поліції Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо тимчасового затримання транспортного засобу марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , які вчинені 13.04.2022 в ході оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, протиправними;

- зобов`язати Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції безоплатно повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 .

Представник позивача вказує, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи. Працівники поліції виявляли формальне ставлення до справи, не називали будь-яких конкретних підстав для притягнення сина позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Крім того, представником позивача зазначено, що на момент складання протоколу автомобіль перебував у володінні та користуванні ОСОБА_2 , а на праві власності транспортний засіб марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.2017.

Представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 та її син зверталися до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області із заявами від 26.04.2022 і 27.04.2022 з вимогою повернути автомобіль та речі.

Листом від 03.05.2022 № 4106 Уманське РУП ГУНП в Черкаській області повідомило, що 14.04.2022 автомобіль відчужено на оборонні потреби України, згідно протоколу оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження майна, у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану від 14.04.2022 № 66.

Представник позивача вважає, що мало місце тимчасове затримання транспортного засобу, який на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , проте законні та обґрунтовані підстави для тимчасового затримання автомобіля були відсутні, у зв`язку з чим вважає протиправними дії працівників ВРПП Уманського РУП, що порушують права позивача, передбачені ст. 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України щодо володіння та користування своєю власністю.

З такими діями уповноважених осіб представник позивача не погоджується та просить суд зобов`язати повернути вилучений транспортний засіб позивачу.

Приписами пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Як слідує з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.2017

Відносно сина позивача ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494653 від 13.04.2022 за порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Зі змісту вказаного протоколу слідує, що ОСОБА_2 повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, але від пояснень та підпису він відмовився.

До позовної заяви долучено запит та звернення позивача, адресовані в органи Національної поліції, зі змісту яких видно, що позивач зверталася з вимогою повернути затриманий автомобіль.

Відповідно до повідомлення Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 03.05.2022 № 4106 автомобіль 14.04.2022 відчужено на оборонні потреби України згідно з протоколом оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження майна, у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану від 14.04.2022 № 66.

Суд зазначає, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

При цьому, визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу.

Аналізуючи обставини, викладені у позовній заяві та встановлені судом із наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізуючи ті правовідносини, які складають предмет цієї справи, та обраний позивачем способу захисту порушеного права, зокрема, повернення вилученого майна (транспортного засобу), суд дійшов переконання, що хоч між сторонами виникли правовідносини в межах адміністративного правопорушення, покарання за яке передбачено статтею 130 КУпАП, та все ж предметом позову в межах даної судової справи є захист права власності третьої особи, а саме: громадянки ОСОБА_1 , яка є власником транспортного засобу марки «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, тобто наявний майновий спір.

Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Із установлених фактичних обставин справи висновується, що позовні вимоги, з якими позивач звернувся до суду, спрямовані на захист інтересів іншої особи щодо цивільного права на майно від порушень з боку органів поліції, а отже, існує спір про майнове право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Такий спір має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Верховний Суд у постановах від 04.03.2020 у справі № 440/1895/19 та від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15 підкреслив, що участь у спорі суб`єкта владних повноважень як сторони справи ще не означає, що такий спір є публічно-правовий. При визначенні виду судочинства необхідно з`ясувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Необхідно також враховувати, який спосіб захисту порушеного права обирається у позові. Якщо у справі спір про право і таке право цивільне, то такий спір повинен вирішуватися в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Так, статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За встановлених судом обставин, суд доходить висновку про відсутність публічно-правового спору у спірних правовідносинах, а відтак, розгляд приватноправових вимог позивача повинен здійснюватися у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Отже, для повернення сплаченої суми судового збору, позивачу потрібно подати до суду відповідне клопотання, оскільки до моменту подачі такого суд позбавлений можливості вирішити питання про повернення судового збору.

Керуючись статтями 170, 241, 248 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою, поданою представником адвокатом Сільвановичем Сергієм Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 , до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з частиною другою статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.І.Єщенко