Справа № 452/828/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року справа №452/828/21 зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Самбірська квартирно-експлуатаційна частина про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 звернувся до Самбірського міськрайонного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3, місцезнаходження: АДРЕСА_1, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2, викладене у протоколі від 23.02.2021 №3 в частині зняття позивача з квартирного обліку;

- визнати протиправним і скасувати наказ відповідача від 23.02.2021 №136ад в частині зняття позивача з квартирного обліку;

- зобов`язати відповідача поновити позивача в списку квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням черговості та часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу з 30.12.1982 по 11.07.2020 та був зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2. На момент звільнення з військової служби його вислуга становила 29 років 09 місяців та 17 днів. У зв`язку зі звільненням позивача в запас відбулося засідання житлової комісії, рішенням якої, викладеним у протоколі від 23.02.2021 №3, позивача знято з квартирного обліку. Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та члени їх сімей мають право на отримання житла та залишення на квартирному обліку, в тому числі і під час звільнення їх у запас.

29.04.2021 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що у разі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами, не зазначеними у Законі України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в тому числі у зв`язку із закінченням терміну дії контракту, не передбачено залишення їх у квартирному обліку у військових частинах. Тому на час звільнення позивача з військової служби у відповідача не було правових підстав для залишення його на квартирному обліку.

11.05.2021 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач у відзиві посилається на не релевантні джерела, зокрема на "Правила обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" в той час, як існують норми спеціального законодавства, які регламентують забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей.

22.12.2021 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, подала до суду письмові пояснення. Зазначає, що з урахуванням положень пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовець залишається на квартирному обліку у військовій частині лише у випадку звільнення з військової служби в запас або у відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій служб. При звільненні з військової служби з інших підстав, військовослужбовець знімається з квартирного обліку. Відповідно, оскаржені рішення відповідача є правомірними.

18.05.2022 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, до яких він додав докази зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення. Проте, представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, явку представника у судове засідання не забезпечила, належним чином повідомлена про дату, час і місце його проведення. Проте, представник третьої особи подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

ІІ. Рух справи

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду від 09.06.2021 справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 справу №452/828/21 прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.09.2021 суд залучив Самбірську квартирно-експлуатаційну частину третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою від 22.12.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 22.12.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Заходи забезпечення позову або доказів не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Згідно з послужним списком ОСОБА_1 позивач проходив військову службу з 30.12.1982 по 11.07.2020.

Як вбачається з витягу з протоколу №4 від 30.04.1993 засідання житлової комісії військової частини 22672 ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 14.04.1993.

Наказом командира 12 окремої бригади армійської авіації (по особовому складу) від 27.06.2020 №19-РС старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2020 №147 старшого прапорщика ОСОБА_1 командира аеродромно-експлуатаційного взводу аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

23.02.2021 на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 розглядалося питання щодо зняття з обліку військовослужбовців (звільнених в запас) та членів їх сімей у військовій частині. Згідно з витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 23.02.2021№3 вказана комісія прийняла рішення про виключення позивача зі списку осіб, які перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2. Підставою для такого виключення зазначено пункт 9 статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункт 29 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 №1081.

На виконання вимог Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на підставі протоколу житлової комісії командир військової частини НОМЕР_2 видав наказ №136ад від 23.02.2021 про зняття з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_2 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням квартирної комісії та наказом про зняття з квартирного обліку позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтями 34, 37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 згаданого Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Так, згідно з чинним на момент взяття позивача на квартирний облік Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом міністра оборони України від 03.02.1995 № 20 (далі - Положення № 20), військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у зазначеному пункті, а саме: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік (пункт 13).

На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінет Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку).

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі, і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 487/5835/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 та від 19 травня 2020 року у справі №683/2198/18, від 23 жовтня 2021 року у справі №295/11871/19, від 13 грудня 2021 року у справі №359/9212/19.

Відповідно до вимог пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року в редакції, чинній на дату звільнення позивача з військової служби (далі - Інструкція), передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно з пунктом 2.19 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі, зокрема: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці першому пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Також зазначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2021 року в справі № 638/1341/20 (провадження № 61-4777св21) зазначено, що «пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку) передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. […] Крім того, відповідно до абзацу 1 пункту 2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337 (діючої на момент звільнення позивача з військової служби), військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла. Згідно з пунктом 2.18 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці 1 пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, наведені норми цієї Інструкції також передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги».

Суд встановив, що згідно з витягом з протоколу №4 від 30.04.1993 засідання житлової комісії військової частини 22672 ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 14.04.1993. При звільненні з військової служби в запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) позивач мав вислугу більше 20 років.

Таким чином, суд висновує, що при звільненні позивача з військової служби в запас підстави, визначені законом для зняття з квартирного обліку, не настали.

З огляду на те, що позивач звільнився з військової служби за закінченням строку дії контракту, маючи вислугу більше 20 років, суд висновує про наявність у нього права на залишення на квартирному обліку за останнім місцем його служби у військовій частині НОМЕР_2.

На підставі викладеного суд резюмує, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2, викладене у протоколі від 23.02.2021 №3 та наказ відповідача від 23.02.2021 №136ад в частині зняття позивача з квартирного обліку є протиправними та підлягають скасуванню.

З метою повного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача поновити позивача в списку квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням черговості та часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

V. Судові витрати

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Суд зазначає, що позивач вказав орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн, проте не надав суду жодних доказів понесення таких витрат, зокрема договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням викладеного, суд вирішуватиме питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу після подання доказів на підтвердження таких витрат у порядку, встановленому статею 143 КАС України.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2, викладене у протоколі від 23.02.2021 №3 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Визнати протиправним і скасувати наказ військової частини НОМЕР_2 від 23.02.2021 №136ад в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3, місцезнаходження: АДРЕСА_1 поновити ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 в списку квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням черговості та часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації.

Судові витрати в частині судового збору між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 07 липня 2022 року.

Суддя А.Г. Гулик