Справа № 500/7182/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/7182/21 пров. № А/857/6073/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року, прийняту суддею Подлісна І.М. в м.Тернополі, о 12 годині 28 хвилині, повний текст складено 14 лютого 2022 року, у справі № 500/7182/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в жовтні 2021 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кременецької районної державної адміністрації від 03 серпня 2021 року № 158/02-07/1 „Про структуру районної державної адміністрації та розпорядження від 24 вересня 2021 року № 59-к/06-05/1 «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновити на посаді начальника управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації з 06 жовтня 2021 року; стягну з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.10.2021 року по день постановлення рішення судом; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 серпня 2021 року голова Кременецької районної державної адміністрації прийняв розпорядження № 158/02-07/1 „Про структуру районної державної адміністрації, яким змінив структуру районної державної адміністрації, а саме припинено шляхом ліквідації юридичної особи публічного права управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації та натомість у структурі районної державної адміністрації утворено два сектори без статусу юридичної особи публічного права: сектор з гуманітарних питань та забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування Кременецької районної державної адміністрації та сектор інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації, затверджено структуру з граничною чисельністю працівників. Після цього розпорядженням голови Кременецької районної державної адміністрації від 24 вересня 2021 року № 59-к/06-05/1 її звільнено з посади начальника управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації на підставі пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України „Про державну службу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Кременецької районної державної адміністрації від 24 вересня 2021 року №59-к/06-05/1 "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Поновлено позивачку на посаді начальника управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації з 06 жовтня 2021 року.

Стягнуто на користь позивачки з Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2021 року по 08 лютого 2022 року в сумі 53 475,66 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку у розмірі 13 289,07 грн. звернено до негайного виконання.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що зростання навантаження на апарат і відсутність навантаження в управлінні з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації було передумовою ліквідації даного управління.

Позивач належить до кола осіб, правовідносини з якими регулюються нормами спеціального законодавства, відповідно до статті 5 Закону України „Про держану службу.

Тому, процедура звільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення була чітко врегульована положеннями Закону України „Про держану службу у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

У такому разі, під час звільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, зокрема, відповідно до пунктів 1 та 1-1 частини першої статті 87 Закону України „Про держану службу, положення статей 49-2 та 49-4 КЗпП України не застосовувалися.

Під час ліквідації державного органу - управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації - пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби було правом суб`єкта призначення, а не обов`язком, відповідно до приписів Закону, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Незважаючи на відсутність обов`язку пропонувати державному службовцю вакантну посаду державної служби, 4 серпня 2021 року позивача було попереджено про наступне вивільнення, та запропоновано посаду завідувача сектору інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації (без статусу юридичної особи публічного права). При цьому про згоду представник відповідача просив повідомити протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення з даним повідомленням.

Позивачу була запропонована саме ця посада, оскільки у 1983 році вона закінчила Київський ордена Леніна державний університет ім. Т.Шевченка за спеціальністю журналістика і в період з 17 серпня 1982 по 13 квітня 2006 року працювала на різних посадах Кременецького районного радіомовлення.

Ознайомившись з даним повідомленням та отримавши один його примірник, позивач на другому примірнику вказала, що із запропонованою посадою не згідна і вважає розпорядження голови районної державної адміністрації, відповідно до якого її попереджено, таким, що суперечить Конституції України та ст. 87 Закону України „Про державну службу.

28 серпня 2021 року на нараді при голові районної державної адміністрації про пропозиції посад працівникам управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації, що ліквідовується, заступник голови адміністрації зауважила, що на час відпустки головного спеціаліста відділу з забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування та інформаційної діяльності управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації ОСОБА_3 , яка веде вебсторінку райдержадміністрації, для виконання її службових обов`язків був залучений працівник з іншого структурного підрозділу райдержадміністрації - головний спеціаліст сектору цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг ОСОБА_4 . Це вказує на відсутність взаємозаміни в управлінні, а також на неготовність або нездатність керівників, зокрема, начальника управління ОСОБА_1 , заступника начальника управління-начальника відділу з забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування та інформаційної діяльності ОСОБА_5 виконувати посадові обов`язки відсутнього працівника. При пропозиціях посад необхідно звернути увагу на фаховий рівень працівників для успішного виконання в майбутньому покладених на них завдань. Керівник апарату адміністрації доповів про те, що сектором управління персоналом та мобілізаційної роботи апарату районної державної адміністрації підготовлено інформацію щодо професійної компетенції працівників управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації.

За підсумками обговорення до 30 серпня 2021 року підготувати пропозиції посад працівникам управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації, що ліквідовується, відповідно до їх компетенції.

Саме тому, 30 серпня 2021 року позивачці з урахуванням її професійної підготовки та професійних компетентностей керівником апарату районної державної адміністрації, як суб`єктом призначення, повторно запропоновано посаду начальника сектору інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації, від якої вона ще раз відмовилася. Тобто відповідачем вжито всіх заходів щодо працевлаштування вивільнюваних працівників.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача адвоката Сідорової І.А. надійшов відзив, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, який просить задоволити апеляційну скаргу, позивачку та її представника, які просять залишити без змін рішення суду, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарги не задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебувала у трудових відносинах із Кременецькою районною державною адміністрацією з 01 березня 2014 року по 05 жовтня 2021 року, що підтверджується трудовою книжкою № НОМЕР_1 .

Розпорядженням голови Кременецької районної державної адміністрації від 26 березня 2021 року № 30/06-05/1 позивача призначено на посаду начальника управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації в порядку переведення з посади керівника апарату Кременецької районної державної адміністрації із збереженням 3 (третього) рангу державного службовця категорії «Б». Відповідно до записів у трудовій книжці стаж державної служби на час призначення на посаду становив 34 роки і 4 місяці.

Розпорядженням голови Кременецької районної державної адміністрації від 03 серпня 2021 року № 158/02-07/1 „Про структуру районної державної адміністрації змінено структуру районної державної адміністрації, а саме припинено шляхом ліквідації юридичної особи публічного права Управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю (надалі - Управління) та натомість утворено в структурі Кременецької РДА два сектори (без статусу юридичної особи публічного права): сектор з гуманітарних питань та забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування Кременецької РДА та сектор інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької РДА, затверджено структуру Кременецької райдержадміністрації з граничною чисельністю працівників.

04 серпня 2021 року головою адміністрації позивачці вручено попередження про можливе наступне звільнення або зміни істотних умов праці, за змістом якого посада, яку вона займає, підлягає скороченню (ліквідовується), а також запропоновано їй посаду завідувача сектору інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації (без статусу юридичної особи публічного права).

30 серпня 2021 року керівником апарату Кременецької РДА вручено позивачу пропозицію про переведення на іншу посаду, у якій їй запропоновано переведення на посаду завідувача сектору інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації (без статусу юридичної особи публічного права) - ту ж посаду, що запропонована 04 серпня 2021 року - з посадовим окладом 6100 грн.

Розпорядженням голови Кременецької районної державної адміністрації від 24 вересня 2021 року № 59-к/06-05/1 «Про звільнення ОСОБА_2 » звільнено позивача 05 жовтня 2021 року з посади начальника управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Не погодившись із розпорядженням голови Кременецької районної державної адміністрації від 03 серпня 2021 року № 158/02-07/1 „Про структуру районної державної адміністрації та розпорядження від 24 вересня 2021 року № 59-к/06-05/1 «Про звільнення ОСОБА_2 » позивач вважає їх протиправними та такими, що підлягають до скасування, а тому і звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем з порушенням процедури ліквідації, вимог частини другої статті 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 42, 49-4 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» звільнено позивачку з роботи.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо розпорядження від 03 серпня 2021 року № 158/02-07/1 «Про структуру районної державної адміністрації», то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій. Типове положення про структурні підрозділи місцевої державної адміністрації та рекомендаційний перелік її структурних підрозділів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 11 цього Закону керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні підрозділи і несуть персональну відповідальність перед головами відповідних державних адміністрацій за виконання покладених на ці підрозділи завдань. Керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій зі статусом юридичних осіб публічного права здійснюють визначені Законом України "Про державну службу" повноваження керівника державної служби у цих структурних підрозділах.

Типовим положенням про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 р. № 887, передбачено, що структурний підрозділ місцевої держадміністрації (далі - структурний підрозділ) утворюється головою місцевої держадміністрації, входить до її складу і в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечує виконання покладених на цей підрозділ завдань. Вид структурного підрозділу (департамент, управління, відділ, сектор, інший структурний підрозділ, передбачений законом) та його статус як юридичної особи публічного права визначаються головою місцевої держадміністрації. Основним завданням структурного підрозділу є забезпечення реалізації державної політики у визначеній одній чи кількох галузях на відповідній території. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників структурного підрозділу визначає голова місцевої держадміністрації у межах відповідних бюджетних призначень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 р. № 606 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудну 2020 р. № 1336) затверджено Рекомендаційний перелік структурних підрозділів районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, а саме: 1.Структурні підрозділи щодо здійснення виконавчої влади з питань: внутрішнього аудиту; соціального захисту населення; інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю; цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг; оборонної роботи; цивільного захисту. 2.Структурні підрозділи із забезпечення взаємодії та здійснення окремих повноважень органів місцевого самоврядування з питань: фінансів; забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування; соціально-економічного розвитку території, а саме: економіки, агропромислового розвитку; освіти, охорони здоров`я, культури, спорту; - інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології. 3. Архівний (крім районної у м. Києві держадміністрації). 4.Служба у справах дітей.

При цьому встановлено, що вид структурних підрозділів (управління, відділ, сектор) та їх статус як юридичних осіб публічного права визначається головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації залежно від ступеня складності завдань відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 р. № 179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій».

Суд першої інстанції вірно зазначив, що структура місцевих державних адміністрацій визначається головою місцевої держадміністрації. При формуванні структури адміністрації голова повинен виходити із мотивів доцільності та ефективності з метою забезпечення реалізації державної політики у визначеній одній чи кількох галузях на відповідній території. При цьому вид структурних підрозділів (управління, відділ, сектор) та їх статус як юридичних осіб публічного права визначається головою районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації залежно від ступеня складності завдань.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що пояснювальна записка до проекту розпорядження від 03 серпня 2021 р. № 158/02- 07/1 „Про структуру районної державної адміністрації визначає мету прийняття розпорядження як затвердження структури райдержадміністрації з граничною чисельністю працівників. Однак таке формулювання не може бути підставою внесення змін до структури адміністрації, оскільки станом на 03 серпня 2021 року структура райдержадміністрації уже була сформована і діяла. Штатна чисельність працівників адміністрації, встановлена розпорядженням голови РДА від 16 лютого 2021 року, не змінилася. В той же час, доповідної записки чи будь-яких інших документів від заступника голови адміністрації, який відповідно до розпорядження голови адміністрації від 08 квітня 2021 року № 74/02-07/1 „Про розподіл обов`язків між головою, першим заступником та заступником голови районної державної адміністрації», який безпосередньо спрямовує та контролює діяльність управління, у якій йшлося б про потребу ліквідації управління і передачу його функцій натомість створеним двом секторам без статусу юридичної особи адміністрації не надано, як суду першої так і апеляційної інстанції.

З розпорядженням голови Кременецької районної державної адміністрації від 04 серпня 2021 року № 160/02-07/1 „Про структуру апарату районної державної адміністрації, яке було прийняте на наступний день після прийняття розпорядження від 03 серпня 2021 року № 158/02-07/1 „Про структуру районної державної адміністрації» три штатні одиниці із ліквідованого Управління переведено у структуру апарату адміністрації.

Зі змісту розпорядження від 28 серпня 2021 № 173/02-07/1 «Про затвердження Положення про сектор з гуманітарних питань та забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування Кременецької районної державної адміністрації» та від 28 серпня 2021 № 175/02-07/1 «Про затвердження Положення про сектор інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації» вбачається, що на вказані сектори покладено завдання і функції ліквідованого Управління.

Оскільки функції ліквідованого Управління повністю перейшли до двох новоутворених секторів, назви яких дублюють назви відділів, з яких складалося ліквідоване Управління, колегія суддів вважає, що процес, який відбувся в Кременецькій районній державній адміністрації, є саме реорганізація структури райадміністрації, а не ліквідація.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що пояснювальна записка до розпорядження та саме оскаржуване розпорядження не містить обґрунтування необхідності ліквідації Управління та передачі повноважень щодо забезпечення реалізації державної політики з тих напрямків, у яких працювало Управління, до новоутворених секторів.

Фактична реорганізація адміністрації передбачає і реорганізацію апарату райдержадміністрації, який не є самостійною юридичною особою. Однак, судом такого не встановлено, а, навпаки, з`явились ще два нових відділи в апараті і відповідно ще нові вакантні посади - начальників двох відділів апарату та трьох головних спеціалістів. При цьому, скорочення чисельності у адміністрації не відбулось.

Порушення головою Кременецької районної державної адміністрації щодо прийняття оспореного розпорядження вбачається і з листа Профспілкового комітету Кременецької райдержадміністрації від 19 жовтня 2021 року № 1 в якому вказано, що до профспілкової організації від голови Кременецької РДА інформація щодо зміни структури адміністрації та її апарату у серпні 2021 року не надходила; головою адміністрації не проводилось консультацій з профспілковою організацією про заходи щодо запобігання звільненням або пом`якшення несприятливих наслідків звільнень, у зв`язку зі зміною структури райдержадміністрації у серпні 2021 року.

Крім того, всупереч статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яка містить вимоги до розпорядчих документів органів виконавчої влади, оспорене розпорядження не містить будь-яке посилання на виконання якого документа вищестоящих органів виконавчої влади ліквідоване управління і посада позивача.

Також, судом встановлено, що проект розпорядження від 03 серпня 2021 року № 158/02-07/1 не погоджений з позивачем як начальником управління, а надісланий вже для ознайомлення їй 03 серпня 2021 року о 14 год. 35 хв. через систему електронного документообігу АСКОД, після чого вона дізналася про його існування, що додатково стверджує порушення головою адміністрації прийняття даного розпорядження, яке передбачено частиною 2 ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» і передбачає, що проекти розпоряджень нормативно- правового характеру погоджуються з керівниками відповідних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій.

Щодо розпорядження відповідача від 24 вересня 2021 року № 59-к/06-05/1 «Про звільнення ОСОБА_2 », то суд зазначає наступне.

З оспореного розпорядження вбачається, що таке прийнято відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», - тобто підставою припинення повноважень позивача як начальника Управління визначено ліквідацію державного органу.

Відповідно до ст. 83 цього ж Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

За положеннями частини 1 ст. 87 цього ж Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу; 2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; 3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності; 4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Як встановлено вище судом, Кременецька районна державна адміністрація як державний орган виконавчої влади не ліквідована, а, відтак, відсутні підстави стверджувати, що підставою звільнення є пункт 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» - ліквідація державного органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Згідно пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 889) посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Статтею 5 Закону України № 889 визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

У свою чергу загальний порядок та підстави проходженням та припиненням державної служби передбачені нормами КЗпП України.

Статтею 41 Закону України № 889 передбачено, що державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення (п. 1 .ч 1 ст. 87 Закону № 889).

Загальний порядок вивільнення працівників визначений ст. 49-2 КЗпП України, а саме про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року головою адміністрації запропоновано позивачу посаду завідувача сектором інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю районної державної адміністрації без статусу юридичної особи. Однак, станом на 04 серпня 2021 року така посада не існувала, оскільки не була передбачена діючим на той час штатним розписом.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону № 889 у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець (п.2 ч.1 ст. 41 Закону № 889).

Таким чином з дня попередження про звільнення і до самого звільнення відповідач був зобов`язаний запропонувати всі наявні вакантні посади, в тому числі і в новоутворених секторах, і лише у випадку відмови від переведення, мав право звільнити позивачку з державної служби.

Разом з тим, з листа відповідача від 20 жовтня 2021 року, перелік змін № 2 до штатного розпису Кременецької РДА на 2021 рік затвердженого головою Тернопільської ОДА 06 серпня 2021 року та введено в дію з 01 вересня 2021 року, до моменту введення в дію зазначених змін вакантних посад у райдержадміністрації не було, а, відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що пропозиція позивачу 04 серпня 2021 року посади, не передбаченої діючим штатним розписом адміністрації, не може вважатися належним виконанням вимог частини 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Відповідач, як суду першої, так і апеляційної інстанції не надав суду доказів, які б підтверджували пропозицію позивачці іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а, навпаки, з розпорядженнями голови райдержадміністрації від 03 серпня 2021 року № 158/02-07/1 «Про структуру районної державної адміністрації» та від 04 серпня 2021 року № 160/02-07/1 «Про структуру апарату районної державної адміністрації» після затвердження штатного розпису головою обласної держадміністрації, в Кременецькій РДА створено посад. В той же час, наказом Кременецької районної державної адміністрації № 22-к/06-06/1 від 30 серпня 2021 року переведено ряд осіб на новостворені посади в апараті відповідача, які позивачу не пропонувалися, що підтверджується відповідним наказом. Разом з тим, 30 серпня 2021 року керівник апарату адміністрації, не будучи суб`єктом призначення, а отже - не маючи на це повноважень, запропонував позивачу переведення знову на посаду завідувача сектору інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розпорядження відповідача від 24 вересня 2021 року № 59-к/06-05/1 «Про звільнення ОСОБА_2 » винесено з порушення трудового законодавства, а тому підлягає скасуванню, а, відтак, відповідно до ст.235 КЗпП України, порушене трудове право позивача підлягає поновленню з часу його порушення, тобто з 06 жовтня 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За приписами частини 1 статті 235 КЗпП України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, визначений законом, оспорені розпорядження є протиправними та підлягають скасуванню, а позивача слід поновити на посаді начальника управління з гуманітарних питань, забезпечення взаємодії з органами місцевого самоврядування, інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Кременецької районної державної адміністрації з 06 жовтня 2021 року.

Частиною першою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 2401 КЗпП України, а, відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.05.2018 по справі № П/9901/101/18 (провадження № 11-217заі18), постановах Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 826/12916/15, від 06.03.2019 по справі № 824/424/16-а, від 13.03.2019 по справі № 826/751/16, від 27.06.2019 по справі № 826/5732/16, від 26.07.2019 по справі № 826/8797/15, від 09.10.2019 по справі № П/811/1672/15, від 12.09.2019 по справі № 821/3736/15-а, від 22.10.2019 по справі № 816/584/17, від 15.04.2020 по справі № 826/5596/17, від 19.05.2020 по справі № 9901/226/19, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш, як за один рік.

Водночас, зробивши правильний висновок про незаконність звільнення позивача, суд першої інстанцій поновив позивача на попередній посаді, з якої її було незаконно звільнено та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу, з врахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, з розрахунком якого погоджується колегія суддів.

Разом з тим, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову не оскаржено.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 500/7182/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 08.07.22