Справа № 380/8335/22
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8335/22
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

12 липня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого-судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 58581,74 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою судді від 10.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 22.06.2021 року №137 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення 22.06.2021 року. До суду останній звернувся 09.06.2022 року, а тому на думку відповідача, позивачем пропущено строк встановлений ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску позивачем не надано. З огляду на наведене, посилаючись на приписи ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України, просить суд залишити позов без розгляду.

При постановленні ухвали суд враховує таке.

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 22.06.2021 року №137 сержанта ОСОБА_1 (Г-044681), старшого водія (автобуса (мікроавтобуса) 2 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу (для забезпечення Західного територіального управління) автомобільної роти, звільненого відповідно до підп.«а» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення 22.06.2021 року.

На час звільнення позивача з військової служби Військовою частиною НОМЕР_1 не проведено повного розрахунку по грошовому забезпеченню, а саме - не виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно та індексацію грошового забезпечення.

02.12.2021 року на банківський рахунок позивача поступили кошти в сумі 23338,03 грн з призначенням платежу: «видатки на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно», підтвердженням чого є виписка з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк».

25.05.2022 року на банківський рахунок позивача поступили кошти в сумі 35096,92 грн з призначенням платежу: «індексація грошового забезпечення згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/20787/21 від 28.02.2022 року», підтвердженням чого є виписка з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк».

Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі.

Позивач вважає, що оскільки у день звільнення з військової служби відповідачем не виплачено позивачу всіх належних сум, то відповідно до ст.117 Кодексу законів про працю України він має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку - з 01.07.2021 року по 25.05.2022 року (включно), у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

З даною позовною заявою позивач звернувся до суду 09.06.2022 року.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені строки звернення до адміністративного суду.

Так, частинами 1 та 2 цієї статті передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 року у справі №240/532/20 та від 07.07.2021 у справі №500/2253/20.

Поряд з тим, Конституційний Суд України у рішенні від 22.02.2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст.117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як уже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено 25.05.2022 року, а до суду з цим позовом останній звернувся 09.06.2022 року.

Тому, з урахуванням предмету даного позову, а також вищенаведених правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.02.2021 року у справі №240/532/20 та від 07.07.2021 у справі №500/2253/20, зважаючи на приписи норми ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що позивачем не пропущено встановлений процесуальним Законом місячний строк звернення до суду, відтак у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст.122, 123, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ланкевич А.З.