Справа № 640/12407/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач, Приватне акціонерне товариство «Київський склотарний завод», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розрахувати достовірну суму пільгової пенсії, що належить до відшкодування ОСОБА_1 , виходячи з фактичних заробітків та алгоритмів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що у відповідача відсутні належні докази правильності складання так званого розрахунку фактичних витрат та понесення витрат на доставку та виплату пільгових пенсій ОСОБА_1 .

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

10 лютого 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому відповідач підтримує правову позицію суду першої інстанції та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач наполягає, що правомірність призначеної пільгової пенсії гр. ОСОБА_1 підтверджено судом, а підставою звернення до суду з даним позовом є лише припущення позивача щодо можливого невірного розрахунку пенсії гр. ОСОБА_1 , при цьому позивач не надає жодних доказів на підтвердження своїх припущень.

17 лютого 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла відповідь Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» на відзив відповідача, в якій позивач викладає доводи, аналогічні наведеним в апеляційній скарзі та наполягає на наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15 січня 2019 року ПАТ «Київський склотарний завод» отримало від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві розрахунок №2621/05 від 08 січня 2019 року фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з січня 2019 року.

До вказаного розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з січня 2019 року включений громадянин ОСОБА_1 , якому призначена пільгова пенсія з 02 квітня 2018 року.

Відповідно до зазначеного розрахунку позивач має відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення пенсії до дати формування розрахунку в сумі 39 886,93 грн. та в подальшому 4 448,36 грн. щомісячно.

Вважаючи розмір фактичних витрат, що належить відшкодовувати відповідачу стосовно ОСОБА_1 протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що відповідач при складенні розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених пільгових умовах діяв на підставі і відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відтак заявлена в оспорюваному розрахунку до відшкодування сума є обґрунтованою.

В свою чергу, посилаючись на неправомірний розмір фактичних витрат визначений у спірному розрахунку, позивач, окрім суб`єктивних тверджень не навів жодних належних обставин та достовірних доказів в спростування зазначеного.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порядок компенсації витрат на виплату і доставку пільгових пенсій Пенсійному Фонду України визначено у Прикінцевих положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. «а», «б» - «з» цієї статті.

Відповідно до частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Тобто, відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №400/97-ВР) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, у відповідності до п. «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку, що спростовує доводи позивача щодо відсутності обов`язку підприємств відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку, визначеному Законом №400/97-ВР.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Заборгованість відповідача підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція), відповідно до якої, плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Пунктом 6.1 Інструкції визначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі, серед іншого, 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Відповідно до п. 6.4. Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 Інструкції).

Згідно п. 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, необхідність відшкодування органам Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списками №1, №2, передбачена діючим законодавством, а підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2018 року по справі №826/8444/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 01 листопада 2018 року, визнано протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 02 квітня 2018 року.

На виконання судового рішення відповідачем прийнято рішення, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1.

Таким чином, як вірно наголосив суд першої інстанції, судовими рішеннями у справі №826/8444/18 встановлено факт наявності необхідного стажу ОСОБА_1 та права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Щодо доводів апелянта про невстановлення судом першої інстанції, за якою методикою здійснено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, зокрема, призначену ОСОБА_1 пільгову пенсію з квітня 2018 року року, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:КС = (См х Вс) / (100% х12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

З матеріалів справи вбачається, що загальний стаж позивача становить 38 років, 9 місяців, 1 день, що складає 465 місяці, КС = 0,38750.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2015 рік становить 3263,44 грн.

Таким чином, розмір пенсії визначається наступним чином:

11277,24 грн. х 0,38750 = 4369,93 грн.

4369,93 грн. + 43,56 грн (доплата за понаднормовий стаж) = 4413,49 грн.

Отже, розмір пенсії становить 4413,49 грн.

Крім того, сума фактичних витрат на доставку пенсії становить 34,87 грн., відтак всього розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 становить 4413,49 + 34,87 = 4448,36 грн.

До того ж, в матеріалах справи наявний протокол призначення пенсії ОСОБА_1 , в якому чітко визначено кожну з складових та спосіб розрахунку пенсії (а.с. 32).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, посилаючись на неправомірний розмір фактичних витрат визначений у спірному розрахунку, окрім суб`єктивних тверджень не навів жодних належних обставин та достовірних доказів в спростування зазначеного.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є лише загальними висловлюваннями, що свідчать про незгоду позивача, однак жодних конкретних розрахунків пенсії з правовим обгруунтуванням на противагу вказаних відповідачем, апелянтом не надано.

Таким чином, відповідач при складенні розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених пільгових умовах діяв на підставі і відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже заявлена в оспорюваному розрахунку до відшкодування сума є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський склотарний завод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма