Справа № 260/1818/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2022 року м. Ужгород№ 260/1818/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 та до Військової частини НОМЕР_4 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_3 та до Військової частини НОМЕР_4 у якому просить: "визнати протиправними дії командування військової частини НОМЕР_3 щодо неправильного нарахування та невиплати мені індексації грошового забезпечення за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо неправильного нарахування та не виплати мені індексації грошового забезпечення за період з лютого 2017 по 27 вересня 2021 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, та березень 2018 року.; зобов`язати командування військової частини НОМЕР_3 нарахувати та виплатити мені індексацію грошового забезпечення за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, зобов`язати командування військової частини НОМЕР_4 нарахувати та виплатити мені індексацію грошового забезпечення за період з лютого 2017 по 27 вересня 2021 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, та березень 2018 року, яка передбачена Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ, Закону України від 06.02.2003 № 491-ІУ "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", та постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і відповідно до вимог чинного законодавства України проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Вказує, що відповідачі протиправно, на думку позивача, у період з 30.04.2013 по лютий 2017 не врахували січень 2008 року та з лютого 2017 по 27 вересня 2021 року не врахували січень 2008 року та березень 20187, як місяць з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць). Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику учасників справи, надано відповідачу 15-денний термін з дня отримання ухвали на подання відзиву на позов.

Відповідачами до суду подано відзиви, у якому позовні вимоги відповідачі не визнають, просять відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що на думку відповідачів судом вже вирішено позовні вимоги з якими звертається до суду, та правомірно встановлені базові місяці. Відповідачі зокрема вказують і на відсутність коштів для сплати звільненим військовослужбовцям за індексацію грошового забезпечення. Відповідачі вказують, діяли в межах повноважень та чинного законодавства, просять відмовити у задоволенні позову.

04 липня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій проти відзиву заперечив, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідно до положень ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_3 починаючи з 20 грудня 2012 року по лютий 2017 року на посаді механіка - редіотелефоніст відділення управління штабу дивізіону взводу управління командира дивізіону гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону. З лютого 2017 по 27 вересня 2021 року проходила службу у військові частині НОМЕР_4.

В період проходження військової служби позивачу було надано статус учасника бойових дій, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_1 видане 17 травня 2018 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 27 вересня 2021 року за №190-рс звільнена з військової служби у запас за підпунктом «А» (у зв`язку із закінчення строку контракту ) пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 27 вересня 2021 року № 240 мене було знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу військової частини.

Позивач вказує, що в кінці листопада 2021 року ій стало відомо про те, що військова частина НОМЕР_3 та військова частина НОМЕР_4 здійснювала нарахування індексації грошового забезпечення неправильно, що призвело до нарахування індексації грошового забезпечення у занижених розмірах, оскільки при нарахуванні індексації грошового забезпечення невірно було встановлено базовий місяць у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення.

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до командира військової частини НОМЕР_3 щодо надання довідки про нараховану та виплачену індексацію її грошового забезпечення за період починаючи з 30.04.2013 по лютий 2017 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, та до командира військової частини НОМЕР_4 щодо надання їй довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за період починаючи з лютого 2017 по 27 вересня 2021 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, та березень 2018 року .

10 лютого 2022 року ОСОБА_1 отримала письмову відповідь за підписом командира військової частини НОМЕР_3 за № 144/53/10 від 11.01.2022 на письмову заяву, з якої стало відомо, що до наявних первинних документів останнім базовим місяцем при виплаті індексації грошового забезпечення є грудень 2014 року. Підстави для встановлення іншого базового місяця, зокрема січня 2008 року на думку Відповідача відсутні.

Також 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 отримала письмову відповідь за підписом командира військової частини НОМЕР_4, з якої стало відомо, що індексація грошового забезпечення у період з січня 2016 року по 28 лютого 2018 року не здійснювалась та відповідно не нараховувалась і не виплачувалась. Причиною не нарахування та не виплати мені індексації грошового забезпечення за вказаний період нібито явилось: відсутності механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди; відсутність у Міністерстві оборони України фінансового ресурсу та можливості виплати індексації грошового забезпечення у січні 2016 року-лютому 2018 року.

Судом встановлено, що у листі від 11.01.2022 року Військова частина НОМЕР_3 вказує, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4412/20 від 12.03.2021 року індексація позивачу нарахована та виплачена за період з 01 січня 2016 року по 23 лютого 2017 року, де базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації визначено січень 2014 року, підстав для встановлення іншого базового місяця, зокрема січень 2008 року на думку Військової частини НОМЕР_3 - відсутні. Додатково зазначено, що за період проходження служби в 2013-2014 рр., виплата індексації здійснювалася з розрахунку січень, квітень, вересень 2013 року та січень 2014 року.

Судом вивчено і лист Військової частини НОМЕР_4, у якому встановлено, що відповідач на звернення ОСОБА_1 вказує, що виконуючи рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4413/20 індексація позивачу нарахована та виплачена за період з 01 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року де базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації визначено лютий 2017 року.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 12.12.1991 року (далі Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною 2 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із абз.2 ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною 6 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За змістом ч.1 ст.10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Доходи від роботи за сумісництвом, на умовах погодинної оплати поза основним місцем роботи індексуються в розмірі, що з урахуванням оплати праці за основним місцем роботи не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Суд враховує, що у межах розгляду цієї справи право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 23 лютого 2017 року встановлено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4412/20 від 12 березня 2021 року та набуло законної сили та право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 24 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року встановлено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4413/20 від 26 лютого 2021 року та набуло законної сили.

Відповідно до статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до листа від 11.01.2022 року Військова частина НОМЕР_3 вказує, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4412/20 від 12.03.2021 року індексація позивачу нарахована та виплачена за період з 01 січня 2016 року по 23 лютого 2017 року, де базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації визначено січень 2014 року, підстав для встановлення іншого базового місяця, зокрема січень 2008 року на думку Військової частини НОМЕР_3 - відсутні. Додатково зазначено, що за період проходження служби в 2013-2014 рр., виплата індексації здійснювалася з розрахунку січень, квітень, вересень 2013 року та січень 2014 року.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_4, у якому відповідач на звернення ОСОБА_1 вказує, що виконуючи рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4413/20 індексація позивачу нарахована та виплачена за період з 01 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року де базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації визначено лютий 2017 року.

Непогоджуючись з базовими місяцями, які взяті для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації , позивач звернулася до суду.

Щодо вищевказаних дій відповідачів та вимог позивача суд вказує наступне..

Згідно з ч.ч.1-4 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, відповідно до визначення, яке міститься в абз.3 ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно із ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

Відповідно до абз.1 п.5 Порядку №1078 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013), якою п.5 Порядку №1078 викладено у новій редакції. Вказана постанова набрала чинності 15.12.2015 року.

Так, відповідно до абз.абз.1, 2 п.5 Порядку №1078 (у редакції Постанови №1013), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених вище редакцій норм п.5 Порядку №1078 дає підстави дійти висновку, що до 15.12.2015 року (дати набрання чинності Постановою №1013) базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення уважався місяць, в якому відбулося підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів. Тобто базовий місяць для проведення індексації грошових доходів населення не був прив`язаний до події зростання лише тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Проте, після 15.12.2015 року у зв`язку з набранням чинності Постановою №1013, якою п.5 Порядку №1078 викладено у новій редакції, на встановлення нового базового місяця (місяця підвищення грошових доходів) для нарахування індексації почав впливати виключно факт зростання тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника (в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок), а саме від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Аналогічного змісту роз`яснення надало у своєму листі від 28.04.2016 року №201/10/137-16 Міністерство соціальної політики, як орган, уповноважений відповідно до п.14 Порядку №1078 надавати роз`яснення щодо його застосування.

Вирішуючи питання про те, який базовий місяць мав бути встановлений при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року та з лютого 2017 по 01 березня 2018 року суд враховує, що 07.11.2007 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294), відповідно до п.1 якої грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затв. Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 року. Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року та втратила чинність з 01.03.2018 року у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 року № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України".

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Таким чином, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення до березня 2018 року.

Згідно з п. 4 Постанови № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою № 704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01.01.2018 року.

Абзацом 1 п. 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Оскільки підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови № 704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем).

Такий висновок викладений зокрема і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від19 травня 2022 року у справі №400/103/21 (адміністративне провадження №К/9901/48037/21).

Відповідно до статті 242КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року та 24 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за указаний період повинен бути січень 2008 року.

Втім, як слідує з матеріалів справи, відповідачі при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року та 24 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року безпідставно застосували базовий місяць січень, квітень, вересень 2013, січень 2014 року (Військова частина НОМЕР_3) та базовий місяць лютий 2017 року (Військова частина НОМЕР_4), що, як наслідок, призвело до неправильного нарахування позивачу сум індексації грошового забезпечення за указаний період та її виплати у менших, аніж належить, розмірах.

Тож, оскільки суд визнав протиправними дії відповідача щодо неправильного нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року та 24 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року та, враховуючи те, що відповідно до норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення саме на відповідача покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача - Військову частину НОМЕР_3 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року та відповідача - Військову частину НОМЕР_4 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 24 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Щодо спірного періоду щодо нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року з урахуванням базового місяця березень 2018 року , суд вказує, що відповідачем Військовою частиною НОМЕР_4 не додано доказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації як такої, та не визначено відповідно і базовий місяць, який мав би застосовуватися для спірного періоду.

Стосовно наявності у позивача права на проведення індексації його доходів, суд зазначає таке.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 19.06.2019 року (справа № 825/1987/17), від 20.11.2019 року (справа №620/1892/19), від 05.02.2020 року (справа №825/565/17) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку №1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

На підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Суд звертає увагу на те, що з аналізу положень п.5 Порядку №1078 видно, що можливість виплати особі індексації та порядок розрахунку її суми залежить від розміру підвищення оплати праці у місяці, в якому воно відбулося.

При цьому відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.

Разом з тим, відповідач не довів правомірності не виплати індексації грошового забезпечення 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відсутність механізму виплати індексації не може позбавляти позивача права на отримання належних йому сум невиплаченого доходу.

Суд зауважує, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Наведене в сукупності свідчить про те, що доводи відповідача щодо відсутності коштів для виплати індексації судом не заслуговують на увагу, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 825/874/17.

Варто також додати, що в своїй діяльності Військова частина НОМЕР_4 має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу, а тому покликання відповідача на розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України, як підставу для невиплати індексації грошового забезпечення позивача, є хибними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а роз`яснення Міністерства соціальної політики України не є нормативно-правовими актами.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що не нарахування та не виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року є протиправною.

Тому для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року.

Стосовно вимоги позивача щодо встановлення для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) березень 2018 року в спірний період 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року, суд враховує таке.

Питання визначення базового місяця для індексації знаходиться в залежності від таких показників, як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розмір коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків.

Саме в процесі виконання рішення суду в порядку встановленому Законом №1282-ХІІ та Порядком №1078 буде визначений базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Окрім того, захисту підлягає лише вже порушене право, а не те, яке може бути порушене у майбутньому.

Індексація за період 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року позивачу не нарахована та не виплачена. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 15.10.2020 у справі №240/11882/19.

Тому вимога позивача щодо прийняття судом рішення в частині базового місяця в період 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача щодо компенсації позивачу сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, суд вказує наступне.

Пункт 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 (у редакції чинній станом на момент спірних правовідносин): виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З огляду на викладене, вимоги позивача про проведення нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо судового збору, то такий позивачем не сплачувався, оскільки відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» останній звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_3 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) та до Військової частини НОМЕР_4 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_5) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення не в повному розмірі, за період з 30.04.2013 по лютий 2017 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 30.04.2013 по лютий 2017 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше проведених виплат, , із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення не в повному розмірі, за період 24 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_5) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 24 лютого 2017 року по 01 березня 2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше проведених виплат, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_5) щодо ненарахування та не виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 27 вересня 2021 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору