Справа № 420/26780/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/26780/21
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення п`ятнадцятої кадрової комісії, наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року №251 «Про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 »;

- зобов`язати уповноважену кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створену на підставі наказу Генерального прокурора або іншу уповноважену Законом кадрову комісію на час прийняття судом рішення, допустити ОСОБА_1 до проходження етапу атестації, передбаченого п.п.2 п.6 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221 - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, шляхом включення до відповідного графіку з призначенням часу (дати, місця) його проведення;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 20.10.2021 року №2336к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Білгород - Дністровської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України з 18 листопада 2021 року та зарахувати час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури України;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18 листопада 2021 року і до моменту фактичного поновлення на роботі;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень);

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

У зв`язку з набранням чинності Законом України від 19.09.2019 року №113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та відповідно до затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221 «Порядку проходження прокурорами атестації» ним подано заяву у встановлений цими актами строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів. За результатами проведення 05.11.2020 року іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивачем не було набрано необхідної кількості балів для допуску до наступного, третього етапу атестації унаслідок некоректної роботи комп`ютерної техніки під час проходження тестування, що вплинуло на результат іспиту. Тому, 07.11.2020 року, 11.11.2020 року та 16.11.2020 року на адресу Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) надіслано письмові заяви щодо надання письмового звіту (роздруківки) результатів іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки від 05.11.2020 року, який проходив прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 , із зазначенням переліку питань, правильних відповідей, відповідей користувача, дати/часу надання відповідей та повідомленням, що під час проходження мною іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, відбувалися технічні проблеми «збої» у роботі програми з тестування, що вплинуло на результати іспиту у зв`язку з чим, виникли підстави встановити останньому новий час (дату) складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Рішенням Другої кадрової комісії від 17.11.2020 року визнано іспит таким, що не відбувся з технічних причин.

Друга кадрової комісія з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (протокол №13 від 17.11.2020 року) одноголосно вирішила наступне:

«На підставі п.11 Розділу І Порядку та за результатами розгляду заяв визнати причини поважними.

Визнати недійсними результати іспиту вищезазначених осіб 05 листопада 2020 року та виключити їх зі списку осіб, які під час здачі іспиту 05 листопада 2020 року у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань і умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрали менше 93 балів.

Проходження анонімного тестування вищезазначеними особами за загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки призначити на іншу дату, визначену кадровими комісіями, включивши їх до відповідного графіку.».

У подальшому, 13.09.2021 рокуП`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» прийнято рішення №251 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, у зв`язку з набранням 90 балів, що є менше прохідного бала (93) для успішного складання іспиту.

Рішення кадрової комісії позивач вважає протиправним, оскільки, п`ятнадцята кадрова комісія діяла усупереч затвердженому наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221 Порядку проходження прокурорами атестації, оскільки фактично переглянула раніше прийняте першою кадровою комісією рішення про призначення позивачу нової дати складання іспиту та наново розглянула заяви позивача щодо некоректної роботи і технічних збоїв комп`ютерного обладнання. При цьому, П`ятнадцята кадрова комісія жодним чином не перевіряла доводи заяви позивача, не досліджувала протоколи та інші створені або отримані першою кадровою комісією документи.

Позивач зауважує, що П`ятнадцята кадрова комісія не приймала у нього іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки 05.11.2020 року, оскільки була створена тільки 22.07.2021 року, їй не відомі обставини організації та проведення даного іспиту першою кадровою комісією, обставини та мотиви прийняття першою кадровою комісією рішення від 20.11.2020 року, вона не є органом вищого рівня щодо першої кадрової комісії і не може вирішувати питання про скасування або перегляд її рішень, а тому не могла та не мала права ставити під сумнів законність прийнятого першою кадровою комісією рішення.

Також позивач зазначає, що згідно із приписами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» атестація прокурорів місцевих прокуратур здійснюється відповідними кадровими комісіями, повноваження яких є чинними на період проведення атестації, а саме до дня початку роботи окружних прокуратур - 15.03.2021 року. До настання указаної дати внаслідок бездіяльності першої кадрової комісії та Офісу Генерального прокурора, який є відповідальний за організацію проведення атестації, а також формує та затверджує склад кадрових комісій позивач не зміг завершити процедуру атестації та, як наслідок, не був ані звільнений з посади прокурора та органів прокуратури, ані переведений на посаду прокурора. Натомість прийняття п`ятнадцятою кадровою комісією рішення №251 від 13.09.2021 року про неуспішне проходження позивачем атестації через більш ніж 10 місяців з моменту складання іспиту на загальні здібності і навички та через 6 місяців після завершення процедури атестації прокурорів місцевих прокуратур і початку роботи окружних прокуратур, здійснено у порушення розумних строків та з порушенням його майнових та трудових прав. Внаслідок перебування у стані правової невизначеності у період з 15.03.2021 року по 13.09.2021 року позивач не мав можливості отримувати заробітну плату працівника прокурора окружної прокуратури та разом із тим перебував на посаді прокурора місцевої прокуратури, яка не передбачена законодавством.

В обґрунтування незаконності оскаржуваного наказу керівника Одеської обласної прокуратури №2336к від 20.10.2021 року позивач вказує на те, що його підставою слугувало рішення П`ятнадцятої кадрової комісії №251 від 13.09.2021 року про неуспішне проходження позивачем атестації. З огляду на очевидну протиправність рішення П`ятнадцятої кадрової комісії №251 від 13.09.2021 року, підлягає визнанню протиправним та скасуванню вказаний наказ керівника Одеської обласної прокуратури.

Окрім цього, і сам цей наказ, на думку позивача, прийнятий у порушенням вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та Закону України «Про прокуратуру». Як він зазначає, пунктом 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» визначалось, що з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Позивачем було подано заяву Генеральному прокурору про згоду на проходження процедури атестації прокурорів та на можливе майбутнє звільнення у випадку неуспішності проходження атестації саме на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, правовідносини між позивачем та Офісом Генерального прокурора, Одеською обласною прокуратурою щодо проходження атестації та правових наслідків її не проходження розпочалися з моменту подання ним відповідної заяви про проходження атестації та погодження з її умовами, і ці правовідносини не можуть бути змінені однією із сторін в односторонньому порядку.

Законом України «Про внесення змін до розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» щодо окремих аспектів дії перехідних положень від 15.06.2021 року №1554-ІХ, який набрав чинності 11.07.2021 року, виключено як підставу звільнення прокурорів у випадку наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації посилання на пункт 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». У той же час, наказом Генерального прокурора №280 від 03.09.2021 рокувнесено зміни до Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221, та пункт 6 розділу V викладено в такій редакції «Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону».

На думку позивача, цим наказом Генерального прокурора всупереч вимогам вищевказаних законів встановлену зовсім іншу підставу для звільнення прокурорів - підпункт 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури». Тому, позивач вважає, що його звільнення лише на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», здійснено у порушення вимог пункту 9 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», а отже, саме з цих підстав оскаржений наказ керівника Одеської обласної прокуратури також є протиправним.

Станом на 22.03.2022 року відповідачі відзиви на адміністративний позов не надали.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року адміністративний ОСОБА_2 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення п`ятнадцятої кадрової комісії, наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року №251 «Про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ».

Зобов`язано уповноважену кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створену на підставі наказу Генерального прокурора або іншу уповноважену Законом кадрову комісію на час прийняття судом рішення, ОСОБА_3 до проходження етапу атестації передбаченого п.п.2 п.6 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221 - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, шляхом включення до відповідного графіку з призначенням часу (дати, місця) його проведення.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 20.10.2021 року №2336к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури.

ОСОБА_4 на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області та в органах прокуратури України з 18 листопада 2021 року та зараховано час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури України.

Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 листопада 2021 року по 22 березня 2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Одеська обласна прокуратура подалаапеляційну скаргу, в якійапелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права та не в повному обсязі з`ясовані всі обставини, які мають значення для розгляду справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Крім того, Офісом Генерального прокурора також подана апеляційна скарга на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року. Апелянт просить скасувати зазначене рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність висновків у рішенні, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно до вимог ст.311 КАС Українисуд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, безперервний стаж роботи ОСОБА_1 в органах прокуратури з 17.11.2011 року по 20.10.2021 року майже 10 років.

07.10.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Рішенням першої, другої, третьої та четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09.10.2020 року затверджено графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Відповідно до вищевказаного графіку, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 23.10.2020 року повинен був проходити іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

23.10.2020 року за результатами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, ОСОБА_1 набрав 70 балів зі 100 (прохідний бал 70).

05.11.2020 року ОСОБА_1 складав іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Згідно відомості про результати тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, позивачем набрано 90 балів (прохідний бал 93).

07.11.2020 року, 11.11.2020 року та 16.11.2020 року на адресу другої кадрової комісія з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) позивачем надіслано письмові заяви щодо надання письмового звіту (роздруківки) результатів іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки від 05.11.2020 року, який проходив позивач, із зазначенням переліку питань, правильних відповідей, відповідей користувача, дати/часу надання відповідей та повідомленням, що під час проходження іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, відбувалися технічні проблеми «збої» у роботі програми з тестування, що вплинуло на результати іспиту у зв`язку з чим, виникли підстави встановити останньому новий час (дату) складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Рішенням Другої кадрової комісії від 17.11.2020 року визнано іспит таким, що не відбувся з технічних причин.

Друга кадрова комісія з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (протокол №13 від 17.11.2020 року) одноголосно вирішила наступне:

«На підставі п.11 Розділу І Порядку та за результатами розгляду заяв визнати причини поважними.

Визнати недійсними результати іспиту вищезазначених осіб 05 листопада 2020 року та виключити їх зі списку осіб, які під час здачі іспиту 05 листопада 2020 року у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань і умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрали менше 93 балів.

Проходження анонімного тестування вищезазначеними особами за загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки призначити на іншу дату, визначену кадровими комісіями, включивши їх до відповідного графіку.».

У подальшому, 13.09.2021 року П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» прийнято рішення №251 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, у зв`язку з набранням 90 балів, що є менше прохідного бала (93) для успішного складання іспиту.

Згідно наказу Генерального прокурора №236 від 16.07.2021 року«Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора про створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» перша, друга, третя, четверта кадрові комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), ліквідовані.

Згідно наказу Генерального прокурора №239 від 22.07.2021 року створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), яка продовжуватиме проведення атестації місцевих прокурорів.

На підставі листа голови П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 11.08.2021 року №06/3/2- 3039вн-21, матеріали атестації (відомості, протоколи, заяви тощо) першої, другої, третьої та четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів стосовно прокурорів, щодо яких не прийнято рішення про неуспішне складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки Офісом Генерального прокурора передано до п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі- Комісія №15) актами приймання-передачі матеріалів атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

18.08.2021 року П`ятнадцятою кадровою комісією (Протокол №2) прийнято рішення: «відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221, перейти до формування графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.».

Позивач до графіку складання іспиту не внесений.

13.09.2021 року П`ятнадцятою кадровою комісією прийнято рішення №251 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», відповідно до вимог пунктів 13, 16, 17 розділу II Закону №113-ІХ, пункту 6 розділу І, пунктів 5, 6 розділу 111 Порядку№221.

З 18.11.2021 року ОСОБА_1 звільнений з займаної посади та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (Наказ №2336к від 20.10.2021 року).

Не погоджуючись з рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №251 від 13.09.2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації», прийняте стосовно ОСОБА_1 наказом керівника Одеської обласної прокуратури №2336к від 20.10.2021 року про звільнення ОСОБА_1 посади прокурора Білгород-Дністровської міської прокуратури Одеської області з 18 листопада 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Спірні правовідносини виникли з питання правомірності прийнятого рішення П`ятнадцятою кадровою комісією щодо неуспішного проходження позивачем атестації та правомірності його звільнення на підставі вказаного рішення. Регламентуються спірні правовідносини Законом України «Про прокуратуру», «Прикінцевими і перехідними положеннями» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-ІХ, Порядком роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 року №233 (зі змінами), Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221.

Статтею 7 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України №113-ІХ) визначено, що систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

«Прикінцевими і перехідними положеннями» Закону України №113-ІХ встановлено, зокрема, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури (п.3).

З дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» (п.6).

Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом (п.7).

Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором (п.9).

Прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації (п.10).

Таким чином, законодавець з зв`язку з реформуванням органів прокуратури визначив процедуру цього реформування, у тому числі щодо дій, які мають здійснити працівники прокуратури з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури.

На виконання п.10 «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України №113-ІХ, п.9, п.10 Порядку №221 позивач подав заяву про намір проходження атестації. Подаючи заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та намір пройти атестацію, позивач був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування.

Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Порядком №221 визначено, що атестація прокурорів - це встановлена розділом II«Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX і цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до Порядку атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Відповідно до пунктів 2,4 Порядку №221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Відповідно до пункту 11 Порядку №221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора. У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.

У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора. Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документа, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не наддасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.

Згідно з пунктом 7 Порядку №221 повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Наказом Генерального прокурора №422 від 10.09.2020 року створено Першу кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) і визначено її персональний склад.

Відповідно до вимог п.12 Порядку №233 рішення комісії, у тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Після завершення строку для подання заяви, кадрова комісія формує графік складання іспитів, якій оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до наступного етапу атестації (іспиту або співбесіди) та припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру».

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається.

Однак, з цього правила є виняток, визначений в реченні другому пункту 7 розділу I Порядку №221, а саме, якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

Колегія суддів вважає, що за наявності указаних обставин кадрова комісія не може приймати рішення про неуспішне проходження атестації і зобов`язана призначити прокурору новий час (дату) складання відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

На користь такого висновку свідчить сама конструкція речення другому пункту 7 розділу I Порядку №221, яка застосовує словосполучення «...комісія призначає новий час (дату) складання...», а отже, не передбачає іншого варіанту дій (множинності варіантів дій) кадрової комісії, ніж призначити нову дату іспиту.

У цьому ж конкретному спірному випадку позивач успішно склав іспит з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, унаслідок чого був допущений до етапу складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Пізніше, 05.11.2020 року при складенні іспиту на загальні здібності та навички позивач набрав 90 балів, що є меншим за прохідний бал.

При цьому, позивач звернувся до Другої кадрової комісії із заявами від 07.11.2020 року , 11.11.2020 року та 16.11.2020 року щодо некоректної роботи комп`ютерних засобів, що перешкоджало складенню іспиту і вплинуло на його результат, та у зв`язку із підвищенням тиску та прийомом лікарських препаратів, у якій просив призначити йому нову дату складання іспиту.

Слід зазначити, що як Порядок №221, так і Порядок №233 унормовують, що при виникненні у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він має звертатись саме до голови або секретаря комісії, що позивач і зробив.

Колегія суддів наголошує, що у протоколі №13 засідання Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 17.11.2020 року зазначено наступне:

«На підставі п.11 Розділу І Порядку та за результатами розгляду заяв визнати причини поважними.

Визнати недійсними результати іспиту вищезазначених осіб 05 листопада 2020 року та виключити їх зі списку осіб, які під час здачі іспиту 05 листопада 2020 року у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань і умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрали менше 93 балів.

Проходження анонімного тестування вищезазначеними особами за загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки призначити на іншу дату, визначену кадровими комісіями, включивши їх до відповідного графіку».

Рішення прийнято одноголосно.

Проте, конкретної дати складання іспиту комісія не визначила, що в принципі не суперечить вимогам Порядку №221, який передбачає, що визначення дати іспиту відбувається шляхом складання графіків складання іспитів, які оприлюднюються на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Рішення Другої кадрової комісії, оформлене протоколом №13 від 17.11.2020 року, і дотепер є чинним.

У подальшому, наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 року №422 «Про створення першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» втратив чинність на підставі наказу Генерального прокурора від 16.07.2021 року №236 і Друга кадрова комісія припинила свою діяльність, а наказом від 16.07.2021 року №239 створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

13.09.2021 року П`ятнадцятою кадровою комісією прийнято рішення №251 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», відповідно до вимог пунктів 13, 16, 17 розділу II Закону №113-ІХ, пункту 6 розділу І, пунктів 5, 6 розділу 111 Порядку№221.

Отже, не скасовуючи і не змінюючи чинного рішення про призначення позивачу нової дати складання іспиту на загальні здібності та навички, П`ятнадцята кадрова комісія повторно вирішила питання, яке вже було вирішено 17.11.2020 року Другою кадровою комісією, порушивши, при цьому, принцип правової визначеності та правомірних очікувань.

На думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, Закон №113-ІХ, Порядок №221 та Порядок №233 не наділяють кадрову комісію повноваженнями за тими ж самими обставинами ревізувати (переглядати) власне рішення або рішення попередньої кадрової комісії щодо призначення прокурору нового часу (дати) складання відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди, як і не передбачають вчинення кадровою комісією повторно дій щодо визначення підстав для призначення нового часу (дати) складання іспиту чи проведення співбесіди, як не передбачають і права комісії або дій по вирішенню питання, чи включати до графіку складання іспитів прокурора, щодо якого вже прийнято рішення про призначення йому нової дати складання іспиту.

Оскільки законом не передбачено можливість повторного прийняття рішення з одного і того ж питання, посилання апелянтів на те, що це не заборонено законом не ґрунтується на приписах Конституції України.

У постанові Верховного Суду від 11.03.2021 року по справі №640/23179/19 встановлено наступне:

«Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, аналогія закону та аналогія права допускається для застосування адміністративним судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та лише у випадку взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини.

Водночас аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Практика Верховного Суду щодо помилковості застосування суб`єктами владних повноважень аналогії закону у випадку визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування сформована, зокрема, у постановах 17.02.2020 року у справі №826/1376/18 та від 14.08.2020 року у справі №820/432/17.».

Другою кадровою комісією було розглянуто заяву позивача та прийнято з цього приводу рішення, оформлене протоколом №13 від 17.11.2020 року, яким заяву вирішено по суті, а отже кадровою комісією реалізовано свої повноваження.

За змістом Порядків №221 та №233 прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації. Таке рішення ухвалюється кадровою комісією за підсумками кожного з етапів атестування, у том числі в разі, якщо прокурор на іспиті набрав бал, менший за прохідний, проте якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, то обов`язком комісії є призначення нового часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, у цьому випадку, єдиним можливим правомірним варіантом дій П`ятнадцятої кадрової комісії було визначити позивачу конкретну дату складання іспиту на загальні здібності та навички і скласти відповідний графік складання іспитів із включенням до нього позивача.

Однак, кадрова комісія, не зважаючи на чинне рішення Другої кадрової комісії, оформлене протоколом №13 від 17.11.2020 року, безпідставно прийняла протилежне за змістом рішення про невключення позивача до графіку на складання іспиту на загальні здібності та навички та рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Отже, П`ятнадцята кадрова комісія при прийнятті спірного рішення діяла з перевищенням власних повноважень та не на підставі Порядків №221 та №233, унаслідок чого позбавила позивача можливості скласти згаданий іспит та прийняла оскаржене у цій справі рішення про неуспішне проходження позивачем атестування, яке з огляду на викладені висновки суду є протиправним.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

ЄСПЛ визнає звільнення працівника з роботи, у тому числі з посад публічної служби однозначним втручанням у право на повагу до приватного життя.

За сталою практикою Європейського Суду, приватне життя «охоплює право особи формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи відносини професійного чи ділового характеру» (див. п.25 «C. проти Бельгії» від 07.08.1996 року (Reports 1996)). Стаття 8 Конвенції «захищає право на розвиток особистості та право формувати і розвивати відносини з іншими людьми та навколишнім світом» (див. п. 61 рішення Суду у справі «Pretty проти Сполученого Королівства» (справа №2346/02, ECHR 2002)). Поняття «приватне життя» не виключає в принципі діяльність професійного чи ділового характеру. Адже, саме у діловому житті більшість людей мають неабияку можливість розвивати відносини із зовнішнім світом (див. п.29 рішення Суду у справі «Niemietz проти Німеччини» від 16.12.1992 року). Таким чином, обмеження, встановлені щодо доступу до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (див. п. 47 рішення Суду у справі «Sidabras and Dћiautas проти Латвії» (справи №55480/00 та №59330/00, ECHR 2004) і п.п. 22-25 рішення Суду у справі «Bigaeva проти Греції» від 28.05.2009 (справа №26713/05)). Крім того, зазначалося, що звільнення з посади становило втручання у право на повагу до приватного життя (див. п.п. 43-48 рішення Суду у справі «Ozpinar проти Туреччини» від 19.10.2010 (справа №20999/04)).

Таким чином, виходячи з викладеного, прийняття рішення про неспішне проходження прокурором атестації №251 від 13.09.2021 року становить втручання держави у його приватне життя і оцінюється судом крізь призму дотримання ним наступних критеріїв: 1) чи здійснювалося таке втручання на підставі закону, тобто чи мало втручання правове підґрунтя у національному законодавстві; 2) чи мало втручання у здійснення права легітимну мету; 3) чи є таке втручання необхідним у демократичному суспільстві.

Вищенаведені висновки стосовно того, що втручання держави у приватне життя позивача у спірних правовідносинах не мало законного характеру.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії №251 від 13.09.2021 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів враховує також й те, що згідно з пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ (у редакції Закону України від 15.06.2021 року №1554-IX), положення щодо проходження атестації поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, які, зокрема, звільнені з органів прокуратури у зв`язку з настанням підстав, передбачених підпунктами 1 і 2 пункту 19 цього розділу, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

Пунктом 7 розділу І, пунктом 3-2 розділу V Порядку №221 (із змінами, внесеними згідно з наказом Генерального прокурора від 03.06.2021 року №178) передбачено, що у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди. У разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурор, якого поновлено на посаді чи рішення про звільнення якого з посади за наслідками атестації не приймалось з підстав, визначених законодавством України, допускається кадровою комісією до проходження того етапу атестації, за результатами якого кадровою комісією прийнято відповідне рішення.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що безальтернативним наслідком скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії №251 від 13.09.2021 року про неуспішне проходження атестації прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 має бути призначення кадровою комісією позивачу нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу керівника Одеської обласної прокуратури №2336к від 20.10.2021 року про звільнення позивача з посади прокурора та поновлення позивача на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області та в органах прокуратури з 18 листопада 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Оскаржений наказ прийнято на підставі рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 року №251 про неуспішне проходження позивачем атестації та згідно з підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Так, підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №113-ІХ (у редакції Закону України від 15.06.2021 року №1554-IX) визначено, що прокурори та слідчі органів прокуратури «...» звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання такої підстави, як рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Отже, неуспішне проходження прокурором атестації є самостійною і самодостатньою підставою для його звільнення з посади.

При цьому фактичною підставою, юридичним фактом для звільнення слугує рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Таким чином, оскільки визнано протиправним рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 року №251 про неуспішне проходження позивачем атестації, тобто воно відсутнє як юридичний факт, необхідний для звільнення позивача з посади, то й оскаржений наказ, який прийнятий на підставі зазначеного рішення, підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню, як і похідні від них вимоги про поновлення позивача на посаді та в органах прокуратури.

Разом з цим, за приписами ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч.1 ст.235, ст.240-1 КЗпП України, а отже, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №804/958/16 зазначено, що з аналізу ст.235 КЗпП України вбачається, що у разі встановлення незаконного звільнення суд обмежений правами щодо поновлення такого працівника на посаді, а саме суд може поновити таку особу лише на роботі, з якої працівника було звільнено.

Отже, оскільки ОСОБА_1 працював в Білгород-Дністровській місцевій прокуратурі Одеської області, що підтверджується записами в трудовій книжці, він підлягає поновленню саме в цій прокуратурі.

Колегія суддів вважає, що в цій частині позовних вимог, підлягає відновлення порушеного права позивача у вигляді поновлення ОСОБА_5 на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області саме з 18 листопада 2021 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995 року (із змінами і доповненнями), порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому, враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

У відповідності до абз.3 п.2 Порядку №100 збереження заробітної плати «у всіх інших випадках» (до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплат.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995 року (із змінами і доповненнями), порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п.8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Позивача звільнено з 18 листопада 2021 року, а рішення судом першої інстанції про поновлення його на посаді ухвалено 22 березня 2022 року.

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється з наступного за днем звільнення робочого дня, тобто з 19 листопада 2021 року.

Відповідно до правового висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 14.01.2014 р. у справі №21-395а13 суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції,вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не визначив розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку №100.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне обчислити розмір середньої заробітної плати позивача за весь час вимушеного прогулу.

Так, згідно довідки Одеської обласної прокуратури №21-87 вих.22 від 21.06.2022 року середньомісячна заробітна плата позивача перед звільненням складала 10194,24 грн., середньоденна 485,44 грн.

В частині визначення періоду вимушеного прогулу позивачата стягненняза цей період з Одеської обласної прокуратури на користь позивачарозміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, час вимушеного прогулу з 19.11.2021 року по 22.03.2022 року складає 83 (листопад - 8, грудень-22, січень -19, лютий -20, березень -14) робочих днів.

Таким чином, стягненню з Одеської обласної прокуратури на користь позивача підлягає середня заробітна плата позивача за весь час вимушеного прогулу у сумі 40 291,52 грн. (485,44 грн. х 83) з утриманням обов`язкових відрахувань.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, Одеська обласна прокуратура як податковий агент відповідно до норм Податкового кодексу України та як страхувальник відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зобов`язана на виконання цього рішення суду нарахувати і виплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.11.2021 року по 22.03.2022 року, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, вважати законним таке судове рішення не має правових підстав, а тому рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року підлягає зміні в частині визначення періоду вимушеного прогулу позивача та стягнення за цей період з Одеської обласної прокуратури на користь позивача розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року змінити в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18 листопада 2021 року по 22 березня 2022 року.

В цій частині викласти судове рішення в іншій редакції:

«Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.11.2021 року по 22.03.2022 року у розмірі 40 291,52 грн. (сорок тисяч двісті дев`яносто одна гривня п`ятдесят дві копійки) з утриманням обов`язкових відрахувань.»

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.