Справа № 2-а-913/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2011-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-913/11
Провадження № 2-а-913/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2011 року м. Кузнецовськ

о 14 годині 30 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та збільшення пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області (далі по тексту УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області) про перерахунок і виплату державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 09 березня 2011 року, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 30 вересня 2010 року, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, починаючи з 30 вересня 2010 року, та збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений 15-річний стаж, починаючи з 30 вересня 2010 року, відповідно до ст.ст.39, 50, 54, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно з доводами позивачки нарахування та виплата вказаних пенсійних платежів здійснена відповідачем в розмірі, що не відповідає вимогам ст.ст.39, 50, 54, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У судове засідання позивачка та представник відповідача не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце судового розгляду справи.

03 серпня 2011 року ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, та задоволити позовні вимоги повністю.

Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову відповідачем не подано, про причини неявки в судове засідання представника управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області суд не повідомлено.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України суд вирішив здійснити розгляд даної адміністративної справи у відсутності позивачки і представника відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази справи, суд встановив наступні обставини.

З`ясувавши доводи ОСОБА_1 , викладені в позовній заяві, та відсутність заперечень відповідача проти позову, суд дослідив письмові докази, надані сторонами, в тому числі матеріали пенсійної справи позивачки №111570, надані УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області, та, надавши їм оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та збільшення пенсії підлягає частковому задоволенню. Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» м.Кузнецовськ Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Розміри мінімальної заробітної плати на відповідні роки законодавчо встановлені нормами бюджетних законів - ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст.22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій, це зокрема, державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам І групи 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені наступні зміни: «текст статті 50 викласти в такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам І групи 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІ групи 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.»; «частини третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту: «У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по ІІІ групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 -1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІІ групі інвалідності 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІІ групі інвалідності 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками. До непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами». У зв`язку з цим частину п`яту вважати частиною сьомою.»; «частину третю статті 67 викласти в такій редакції: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року, тобто з дня ухвалення Конституційним судом України рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 20 травня 1999 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. Позивачка, як пенсіонер, перебуває на обліку в УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області.

Згідно з даними трудової книжки серії НОМЕР_2 з 27 грудня 2007 року ОСОБА_1 працювала підсобним робітником першого розряду в Кузнецовському акціонерному товаристві «Енерговисотспецбуд» по строковому трудовому договору. 16 січня 2009 року позивачка була звільнена з роботи в зв`язку із закінченням строку дії трудового договору та відтоді ніде не працює. Наведені обставини також підтверджуються довідкою ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №891 від 29 березня 2011 року.

Згідно з довідкою ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №892 від 29 березня 2011 року з 27 квітня 1993 року по даний час ОСОБА_1 проживає в м.Кузнецовськ Рівненської області.

З 20 березня 2009 року позивачку визнано інвалідом третьої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії МСЕ - №145669 від 20 березня 2009 року. Вказана інвалідність ОСОБА_1 встановлена до віку.

Посвідчення серії НОМЕР_3 , видане управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 27 березня 2000 року, та матеріали пенсійної справи №111570 свідчать, що з 10 березня 1999 року позивачці на підставі її заяви №182 від 30 березня 1999 року було призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. В подальшому, починаючи з 07 травня 1999 року, як слідує з розпорядження №182 від 27 травня 1999 року в зв`язку з переходом на інший вид пенсії ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 та інвалід другої групи, інвалідність якої має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, призначену відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розпорядженням відповідача №111570 від 15 квітня 2003 року з 26 березня 2003 року в зв`язку зі зміною даних по інвалідності встановленням позивачці третьої групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, було проведено перерахунок вказаної державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків. Згідно з розпорядженням УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області №111570 від 15 квітня 2003 року з 14 квітня 2003 року ОСОБА_1 було переведено на інший вид державної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. З 01 січня 2006 року позивачка перейшла на державну пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, що підтверджується розпорядженням відповідача №111570 від 20 січня 2006 року. Вказаний вид державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків ОСОБА_1 отримувала як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 та інвалід третьої групи, інвалідність якої має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, призначену відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до 11 липня 2010 року включно. Починаючи з 12 липня 2010 року, як слідує з розпорядження УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області №111570 від 12 серпня 2010 року, позивачка була переведена на пенсію за віком. З 09 березня 2011 року до теперішнього часу, тобто 05 серпня 2011 року ОСОБА_1 , як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 та інвалід третьої групи, інвалідність якої має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, отримує державну пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, призначену відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Наведені обставини підтверджуються розпорядженнями відповідача №111570 від 09 березня 2011 року і №111570 від 10 травня 2011 року.

Матеріали пенсійної справи №111570 також свідчать, що в період часу з 30 вересня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року включно, позивачці також були призначені відповідачем підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.ст.39, 49, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області визнає право ОСОБА_1 на отримання державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно з ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період часу з 09 березня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року, а також на отримання підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно з ст.ст.39, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період часу з 30 вересня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року включно. Проте, розмір підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, державної і щомісячної додаткової пенсій, призначених позивачці у вищевказаний період часу на підставі ст.ст.39, 49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», був обчислений відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 26 липня 1996 року №836, «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України» від 03 січня 2002 року №1, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року №530 і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16 липня 2008 року №654. Тобто між сторонами в даній справі існує спір лише щодо розміру вказаних пенсійних платежів.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у вищевказаний період часу застосуванню підлягали ст.ст.39, 50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно-правовими актами і в частині встановлення розмірів підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, суперечать вимогам ст.ст.39, 50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Оскільки пенсія ОСОБА_1 має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата позивачці повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не доведено, що нарахування і виплата позивачці підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, здійснена УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області у відповідності до вимог чинного законодавства України. Будь-яких заперечень проти позову відповідач в суд не надав.

Отже, з наведеного слідує, що докази справи підтверджують обґрунтованість позову ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог про перерахунок і виплату державної пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в період часу з 09 березня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року, перерахунок і виплату щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50 (п`ятдесяти) процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період часу з 30 вересня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року включно, та про перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, за період часу з 30 вересня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року, включно. В цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналізуючи вказану норму цього Закону, суд з`ясував, що збільшення пенсії встановлюється у відсотку до заробітку. Тому, для застосування ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» істотне значення має та обставина, який саме заробіток обраний для нарахування пенсії, так як зокрема статтею 57 наведеного Закону визначено за який час може бути обрано заробіток для обчислення пенсії, за бажанням того, хто звернувся за пенсією. На думку суду, застосування частини 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нерозривно пов`язано із обранням заробітку для нарахування пенсії відповідно до ст.57 вказаного Закону, оскільки є істотним чи було взято для нарахування пенсії заробіток за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення або більш короткі строки, визначені цією статтею, або ж було взято заробіток відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В цій частині визначення пенсійної виплати має зберігатися системність підходу: застосування для нарахування підвищення пенсії за страховий стаж норм того Закону, за яким обрано заробіток для нарахування основної пенсії, так як підвищення пенсії за страховий стаж пов`язане із заробітком, з якого нараховано пенсію.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності із збільшенням її розміру на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років задоволенню не підлягає, так як частиною 2 ст.56 вищезазначеного Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) при призначенні пенсії за віком (вислугою років) і які не поширюються на пенсії, призначені відповідно до ст.54 цього Закону.

В даному випадку судом встановлено, що на теперішній час, починаючи з 09 березня 2011 року, позивачка одержує державну пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та згідно з даними трудової книжки серії НОМЕР_2 має стаж роботи менше, ніж 15 років. Отже, за таких обставин, підстави для проведення перерахунку її пенсії із збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15-тирічний стаж роботи згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відсутні.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому по проведенню перерахунку і виплати їй підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, перерахунку і виплати державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків, задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір вказаних пенсійних виплат буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати цих платежів ОСОБА_1 . При цьому суд врахував, що позивачка в майбутньому може перейти на інший вид державної пенсії, влаштуватися на роботу та змінити своє місце постійного проживання, вибувши за межі м.Кузнецовськ Рівненської області зони посиленого радіоекологічного контролю. Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи та впливають на результат її вирішення.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та перерахунок і виплату державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно з ст.ст.39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в майбутньому часі необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю. Підстав для зобов`язання відповідача здійснити позивачці перерахунок і виплату цих пенсійних платежів у майбутньому не має, оскільки фактів порушення відповідачем вказаних прав ОСОБА_1 в майбутньому судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.2 ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст.39, 50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.1, 2, 6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та збільшення пенсії задоволити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 державної пенсії, як інваліду третьої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період часу з 09 березня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року включно.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії, як інваліду третьої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період часу з 30 вересня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року включно.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, за період часу з 30 вересня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 05 серпня 2011 року, включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в майбутньому та збільшення пенсії - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд