Справа № 474/298/22
Суддя: Фасій В. В.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа N 474/298/22
Провадження N 2-а/474/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про залишення без руху

05.07.22 року смт.Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Фасій В.В. при вирішенні питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах представником (адвокатом) Степановим В.В., до Головного Управління Національної поліції у Миколаївській області про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2022 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник (адвокат) Степанов В.В., звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №083103 від 16.04.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та скасувати її, як таку, що незаконна, необгрунтована та безпідставна, оскільки у справі №474/172/22 за ч.2 ст. 130 КУпАП постановою судді провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито за відсутності складу і події адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду вказаної справи було встановлено, що позивач не керував транспортним засобом.

Вказана справа передана в провадження судді Фасій В.В. 01.07.2022 року.

При ознайомленні з матеріалами позовної заяви встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

За визначенням з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини другої ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Поряд з тим, частиною першою ст. 121КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачем у позовній заяві заявлене клопотання про поновлення визначеного процесуальним законом строку на оскарження спірної постанови. Вказує на те, що причини пропуску такого строку є поважними, оскільки про наявність постанови йому не було відомо. Вказана постанова йому не надсилалась і не вручалась. Про оскаржувану постанову позивач дізнався лише 20.06.2022 року, при зупинці його працівниками поліції вказаної дати та їх повідомлення, що 16.04.2022р. вони щодо нього склали окрім протоколу за ч.2 ст. 130 КУпАП і постанову за ч.4 ст. 126 цього кодексу, тоді ж отримав копію оскаржуваної постанови у приміщенні Врадіївського районного суду при ознайомленні з матеріалами справи за ч.2 ст. 130 КУпАП. При цьому з відеозапису обставин складання протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП 16.04.2022 р. не вбачається факт складання щодо нього і постанови за ст. 126 КУпАП, як і жодного повідомлення останнього про розгляд справи за цієї статтею, роз`яснення прав позивачу у цій же справі. Стверджував, що поліцейський незаконно розглянув справу за ст. 126 КУпАП на місці, та він же приховав факт винесення постанови за ст. 126 КУпАП щодо нього.

Щодо його підпису в оскаржуваній постанові про отримання її копії, то з пояснень позивача викладених ним у позовні заяві, вбачається , що 16.04.2022 року працівник поліції, нехтуючи своїми службовими обов`язками, скориставшись неуважністю позивача та його стресовим станом виніс оскаржувану постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП, надав йому її для підпису, однак після того як вона була ним підписана під час перебування в стресовому стані, копію цієї постанови посадовою особою йому вручено не було .

Вивчивши доводи позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку передбаченого ч.5 ст. 122 КАС України не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31.03.2021 та суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної правової позиції. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер та бути оціненими судом у наступному, зважаючи на обґрунтованість їх поважності.

До матеріалів справи позивач додає копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №083103 від 16.04.2022 року за ч.4 ст. 126 КУпАП та зазначає, що дізнався про неї в ході розмови з працівниками поліції 20.06.2022р., після чого отримав копію такої в приміщенні суду при ознайомленні з матеріалами справи щодо нього за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Натомість, у графі вказаної постанови №9 «Копію постанови отримав» - наявний підпис отримувача.

Щодо вказаного підпису в оскаржуваній постанові про отримання її копії, позивач зазначив, що 16.04.2022 року працівник поліції, нехтуючи своїми службовими обов`язками, скориставшись неуважністю позивача та його стресовим станом виніс оскаржувану постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП, та надав йому її для підпису, однак копію не вручив.

На підтвердження вказаних обставин (невручення позивачу копії постанови 16.04.2022 року, обізнаність про її наявність лише 20.06.2022р. з повідомлення працівників поліції), позивач не надає суду належних та допустимих доказів.

Не надано ним і доказів неправомірних дій зі сторони працівників поліції щодо приховування фактів розгляду справи щодо позивача за ч.4 ст. 126 КУпАП, винесення оскаржуваної постанови, чи неправомірних дії останніх щодо не надання копії такої позивачу, за отримання якої він розписався у відповідній графі постанови.

Як і не надано ним будь-яких допустимих доказів, які б підтверджували, що ним пропущено строк на оскарження постанови з підстав, що пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, які не залежали від його волі та унеможливили звернення з позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови у встановлений процесуальним законом строк.

А його ж посилання на стресовий стан також не є такими, оскільки з наданої ним постанови за ч.2 ст. 130 КУпаП щодо нього ж, вбачається що в ході судового розгляду останній надавав пояснення про вживання ним під час перебування в транспортному засобі 16.04.2022 р. пляшки слабоалкогольного напою, після чого він транспортним засобом не керував.

З огляду на вказане, суд вважає підстави вказані у позовній заяві для поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС Україниу разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В силу ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі наведеного, керуючись ст. 123 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах представником (адвокатом) Степановим В.В., до Головного Управління Національної поліції у Миколаївській області про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що він має право в десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, а також докази поважності причин пропуску такого строку.

Роз`яснити, якщо заяву не буде подано позивачем у зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з ч. 2 ст. 256 КАС Українинабирає законної сили з моменту її підписання та згідно з ч. 1 ст. 294 КАС Українине може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя: В.В.Фасій