Справа № 160/6648/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року Справа № 160/6648/22
Позивач 10.05.2022 року звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Жовтоводського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Устимчук О.С. від 03.05.2022 року, виконавче провадження №68868964 по виконавчому листу №176/159/21, виданому 30.07.2021 року про накладення на неї штрафу у розмірі 1 700 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що загальновідомими є той факт що 24.02.2022 р. почалася війна. В м.Жовті Води почали лунати сирени повітряної тривоги. Дитячий садочок, який відвідували діти позивача перестав працювати. Виття сирен негативно впливало на психіку дітей. З метою забезпечення безпеки дітей позивач вимушена була вивезти їх з м.Жовті Води у безпечну місцевість. Позивач 05.05.2022 р. отримала постанову від 03.05.2022 р. про накладення штрафу у розмірі 1 700 грн. Позивач не може погодитися з правомірністю цієї постанови, з огляду на наступні обставини. Так, виконання рішення про усунення перешкод у побаченні з дітьми здійснюється відповідно до ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження». До винесення постанови від 03.05.2022 р. про накладення штрафу державний виконавець з незрозумілих причин не з`ясувала причини не виконання рішення суду 30.07.2021 р. Така підстава для винесення постанови про накладення штрафу як «на підставі талону-повідомлення єдиного обліку №2097» не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». 23.04.2022 р. державним виконавцем складено акт, згідно з яким позивачем в добровільному порядку виконано рішення суду щодо передання дітей бабі та діду. Таким чином, підстав виносити спірну постанову про накладення на позивача штрафу від 03.05.2022 р. у відповідача не було, а тому вона прийнята протиправно та підлягає скасуванню в судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 року дана позовна заява була залишена без руху через невідповідність ч.3 ст.161 КАС України.
Ухвалою суду від 10.06.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, після усунення позивачем 08.06.2022 року недоліків своєї позовної заяви, а саме сплатою судового збору у розмірі 992,40 грн.
Також даною ухвалою суду залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (стягувачів за виконавчим провадженням №68868964).
До суду 24.06.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що дійсно 03.05.2022 року державним виконавцем на підставі ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладання штрафу на користь держави, за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 1 700 грн. Факт невиконання рішення суду, щодо усунення перешкод у спілкуванні з онуками 17.04.2022 року підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а саме: талоном- повідомленням єдиного обліку № 2097 від 17.04.2022 року щодо не виконання позивачем рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, постановою про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Так як боржник не виконав рішення суду у наданий йому час, який зазначено в виконавчому документі державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 1 700 грн. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що дії позивача призводять до ухилення від виконання рішення суду щодо виконання виконавчого листа № 176/159/21 від 17.12.2021 року про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, а саме: 17.04.2022 року боржник не виконав рішення суду та чинив перешкоди у побаченні з онуками. Таким чином, позивачу слід відмовити у задоволенні позову повністю.
28.06.2022 року до суду від третіх осіб надійшли письмові пояснення по справі, в яких вказується на те, що з початку війни з 24.02.2022 року позивач взагалі перестала виконувати рішення суду, забороняючи як їм - бабусі та дідусю, так і батькові дітей - ОСОБА_4 бачити дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Так, зокрема, 17.04.2022 року рішення суду позивачем не виконувалося (що підтверджується талонами-повідомленнями єдиного обліку № 2095 та № 2097 про звернення до поліції). Внаслідок чого вони були вимушені звернутися до виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду. Так, посилання позивача на військовий час як на причину неможливості невиконання рішення суду є безпідставним та необґрунтованим, оскільки чинним законодавством України не обмежуються права дітей на спілкування з найближчими родичами та не зупиняється дія вищевказаного рішення суду про спілкування їх з онуками. Позивач у позові зазначає, що не виконувала рішення суду, оскільки начебто перебувала із дітьми у безпечному місті. Проте нею не надано жодних доказів виїзду із дітьми до якогось безпечного місця, не вказано ані адреси перебування із дітьми на момент невиконання рішення суду, ані інших доказів, які б підтвердили б її твердження. Таким чином, позивачем не надано до суду доказів виїзду її із дітьми з м.Жовті Води у березні та квітні 2022 року або інших поважних причин невиконання вищезазначеного рішення суду. Позивач свідомо не виконувала рішення суду, а тому даний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи позицію позивача та відповідача, письмові пояснення третіх осіб, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.11.2021 року Дніпровським апеляційним судом було залишено без змін рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.07.2021 року в цивільній справі № 176/159/21, яким були усунуті перешкоди спілкування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з онуками та їх вихованні, визначено спосіб спілкування з ними. Вказане рішення набрало законної сили.
Так, вищевказаним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.07.2021 року в цивільній справі № 176/159/21 був визначений наступний графік спілкування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з онуками - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без присутності матері ОСОБА_1 , а саме:
- перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин ранку суботи до 13 години 00 хвилин дня суботи:
- друга та четверта неділя місяця з 10 години 00 хвилин ранку неділі до 13 години 00 хвилин дня неділі;
- 30 червня кожного року з 16:00 години до 19:00 години.
Судом також встановлено, що державним виконавцем Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 25.04.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68868964.
Державний виконавець винесла одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження.
ОСОБА_1 пов`язує порушення своїх прав з винесенням постанови від 03.05.2022 р. про накладення на неї штрафу у розмірі 1 700 грн. у виконавчому провадженні №68868964, прийняту державним виконавцем Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Устимчук О.С.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.64-1 Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Частиною 2 статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
Згідно з ч.3 ст.64-1 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону.
В силу ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З аналізу вищенаведених норм права видного, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення без поважних причин.
У спірному випадку встановлено, що фактично підставою для застосування до позивача штрафу у розмірі 1 700 грн. (постанова державного виконавця від 03.05.2022 р.) стало невиконання боржником рішення суду про усунення перешкод у побаченні з дітьми. Правовими підставами для застосування штрафних санкцій державним виконавцем визначено статті 63, 75 Закону України Про виконавче провадження.
З приводу постанови державного виконавця від 03.05.2022 року слід звернути увагу на те, що оскаржувана постанова державного виконавця не містить такої визначальної підстави для застосування штрафу, як невиконання рішення без поважних причин.
Так, 23.04.2022 р. державним виконавцем складено акт, згідно з яким позивачем в добровільному порядку виконано рішення суду щодо передання дітей бабі та діду.
Актом державного виконавця від 23.04.2022 р. підтверджується факт добровільного виконання позивачем рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.07.2021 р. у справі № 176/159/21.
Крім того, акт державного виконавця від 23.04.2022 р., складений взагалі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2022 р., тобто суд вважає поза межами виконавчого провадження №68868964.
Така підстава для винесення постанови про накладення штрафу як «на підставі талону повідомлення єдиного обліку №2097» не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
Також суд звертає увагу, що талом повідомлення єдиного обліку №2097 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне провадження та іншу подію від 17.04.2022 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження №68868964 винесена державним виконавцем лише 25.04.2022 р.
Суд критично відноситься до посилання відповідача, що боржник продовжує не виконувати рішення суду в частині сплати штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, оскільки воно взагалі не стосується відкритому виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа № 176/159/21 виданого 17.12.2021 року Жовтоводським міським судом.
З вищевикладених підстав, суд погоджується з позицією позивача про неправомірність постанови державного виконавця від 03.05.2022 року та її скасування, як необґрунтованою.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дану позовну заяву слід задовольнити з викладених вище підстав.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову, тому судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262, 287 КАС України, суд, -
Позовної заяву задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 03.05.2022 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 700 грн. по виконавчому провадженню №68868964, прийняту державним виконавцем Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Устимчук О.С.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.272 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ч.6 ст.287 КАС України.

Суддя К.С. Кучма