Справа № 200/11300/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року справа №200/11300/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі №200/11300/21 (головуючий І інстанції Циганенко А.І.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг, а саме єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400), в сумі 5228,55 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що сума заборгованості перед бюджетом самостійно відповідачем не сплачена, а тому у позивача виникли правові підстави для стягнення боргу в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг, а саме єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400), в сумі 4483,95 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вимоги про стягнення податкового боргу за липень і серпень 2018 року в сумі 744,60 грн не підлягають задоволенню в зв`язку зі спливом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. При цьому судом не враховані положення Закону №591 щодо термінів зупинення перебігу строку давності в зв`язку з короновірусною інфекцією.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги позивача, не надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в тій частині, яка сторонами не оскаржується.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 06.06.2018, номер запису 0015570, місце проживання: АДРЕСА_1 , види діяльності: 77.21 Прокат товарів для спорту та відпочинку (основна); 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Костянтинівська державна податкова інспекція (м. Костянтинівка) (а.с.15).

07 червня 2018 року ФОП ОСОБА_1 подана заява про застосування спрощеної системи оподаткування №514 про обрання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з 01 липня 2018 року зі сплатою 10% до розміру мінімальної заробітної плати 2 група платників єдиного податку (а.с.17).

01 жовтня 2018 року Костянтинівсько-Дружківським управлінням Головного управління ДФС у Донецькій області вручило ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу №100654-43 на суму 1116,90 гривень (а.с.10).

Акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 №5327/05-99-43-12- складений посадовими особами позивача 16.08.2019 був направлений на адресу платника податків 22.08.2019 та повернутий відправнику у зв`язку з «закінченням терміну зберігання» 25.09.2019. За висновками Акту ФОП ОСОБА_1 своєчасно не сплачений до бюджету авансовий внесок по єдиному податку з фізичних осіб в період з 01.07.2018 по 31.03.2019 на суму 3485,70 гривень (а.с.18-19).

02 жовтня 2019 року Головним управління ДФС у Донецькій області на підставі акту №5327/05-99-43-12- від 16.08.2019 про результати камеральної перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № про зобов`язання ФОП ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 50% у сумі 1742,85 гривень за затримку до 30 календарних днів сплати авансових внесків єдиного податку з фізичних осіб в сумі 3485,70 гривень (а.с.21).

Податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 02.10.2019 № направлено на податкову адресу платника податків, та 09.11.2019 повернуто у зв`язку з «закінченням терміну зберігання» (а.с.21).

Інтегрованою карткою платника податків ФОП ОСОБА_1 підтверджується наявність податкового боргу (а.с.11-14).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи за липень та серпень 2018 року в сумі 744,60 гривень після спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За приписами статі 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

На підставі пункту 36.5 статті 36 ПК Укоаїни відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За приписами пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо, зокрема,

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, або

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За приписами пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами […] погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Як свідчать матеріали справи відповідач є платником єдиного податку другої групи, який своєчасно не сплатив до бюджету авансовий внесок по єдиному податку з фізичних осіб в період з 01.07.2018 по 31.03.2019 на суму 3485,70 гривень, за що на відповідача був накладений штраф в розмірі 50 відсотків від обраної ставки єдиного податку в сумі 1742,85 гривень.

Податковий борг за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» за липень 2018 року в сумі 372,30 гривень виник 21 липня 2018 року, за серпень 2018 року в сумі 372,30 гривень 21 серпня 2018 року.

Отже, 1095 денний строк з дня виникнення податкового боргу сплинув 21 липня та 21 серпня 2021 року.

Позовна заява податковим органом подана до суду 26 серпня 2021 року.

Натомість суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 102.2 ст. 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

102.2.1. податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;

102.2.2. посадову особу платника податків (фізичну особу платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, в разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак у податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 № 591-IX внесені зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, пунктом 52-2 якого встановлено: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу».

Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що перебіг 1095-денного строку зупинився 18 березня 2020 року, а тому не можна вважати, що позивачем пропущено строк давності для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу за липень 2018 року в сумі 372,30 гривень та за серпень 2018 року в сумі 372,30 гривень.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення податкового боргу за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» за липень та серпень 2018 року в сумі 744,60 гривень підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції приведені обставини та правове регулювання спірних правовідносин не враховані, що призвело до неправильного вирішення справи у вищезазначений частині.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Суд в межах доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову - скасуванню.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі №200/11300/21 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі №200/11300/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

В цій частині прийняти постанову, якою позов Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за липень та серпень 2018 року задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» за липень та серпень 2018 року (код бюджетної класифікації 18050400) в сумі 744,60 гривень

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі №200/11300/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 06 липня 2022 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 06 липня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв