Справа № 520/12598/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 липня 2022 року

м. Київ

справа № 520/12598/21

адміністративне провадження № К/990/15706/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року в адміністративній справі № 520/12598/21 за позовом ОСОБА_1 Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної прикордонної служби України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації державної прикордонної служби України, яка полягає у відмові щодо складання та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки для призначення належної пенсії про види грошового забезпечення, нараховані ОСОБА_1 за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року по справі № 643/16146/17, з обов`язковим визначенням суми індексації грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, з урахуванням довідки Харківського прикордонного загону від 29 листопада 2019 року №495, відповідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року по справі №520/7587/19 для перерахунку пенсії з 11 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України невідкладно скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про види грошового забезпечення для призначення належної пенсії, нараховані ОСОБА_1 за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року по справі №643/16146/17, з обов`язковим визначенням суми індексації грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, з урахуванням довідки Харківського прикордонного загону від 29 листопада 2019 року № 495, відповідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року по справі №520/7587/19 для перерахунку пенсії з 11 жовтня 2017 року, а другий примірник нової довідки невідкладно направити поштою позивачу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації державної прикордонної служби України, яка полягає у відмові щодо складання та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки для призначення належної пенсії про види грошового забезпечення, нараховані ОСОБА_1 за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року по справі № 643/16146/17, з обов`язковим визначенням суми індексації грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, з урахуванням довідки Харківського прикордонного загону від 29 листопада 2019 року №495, відповідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року по справі № 520/7587/19.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України невідкладно скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про види грошового забезпечення для призначення належної пенсії, нараховані ОСОБА_1 за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року по справі № 643/16146/17, з обов`язковим визначенням суми індексації грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед звільненням з військової служби, з урахуванням довідки Харківського прикордонного загону від 29 листопада 2019 року № 495, відповідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року по справі № 520/7587/19.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, Адміністрація Державної прикордонної служби України направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року в адміністративній справі № 520/12598/21 та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

В силу пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

При цьому, процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у касаційній скарзі Адміністрація Державної прикордонної служби України не наводить підстав для касаційного оскарження судових рішень, що передбачені частиною четвертою та не вказує у скарзі підстави передбачені частиною п`ятою статті 328 КАС України.

Суд відхиляє твердження скаржника про відсутність правового висновку Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, оскільки у касаційній скарзі останнім не зазначено, який саме висновок необхідно сформулювати та на підставі аналізу яких актів законодавства.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій; висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Також, у разі подання касаційної скарги на цій підставі скаржник повинен обґрунтувати у чому саме полягає неправильне застосування відповідної норми матеріального права судами (ч. 3 ст. 351 КАС України).

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із позицією суду апеляційної інстанції у цій справі з посиланням при цьому на обставини справи, наведено цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права. Такі доводи не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, у частині зазначення підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції з урахуванням вимог щодо права на касаційне оскарження відповідно до частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на відповіді норми (норму) права стосовно якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах. Скаржник повинен навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Також Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у їх взаємозв`язку.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року в адміністративній справі № 520/12598/21 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Г. Стрелець