Справа № 380/25184/21
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Желік розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Івано-Франківської селищної ради, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської селищної ради;

- зобов`язати Івано-Франківську селищну раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, місце розташування об`єкту: с. Задебрі Яворівського району Львівської області, розмір земельної ділянки 0,1800 га, кадастровий номер :06:001:0123 та передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1800 га, кадастровий номер :06:001:0123 для ведення особистого селянського господарства у с. Задебрі Яворівського району Львівської області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області № 936 від 05.09.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » було надано дозвіл позивачці на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га. на території Ясниської сільської ради в с. Задебрі. На підставі вказаного рішення ТОВ «Геобуд» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та отриманий витяг з ДЗК про земельну ділянку. Івано-Франківська селищна рада листом від 16.08.2021 повідомила позивачку про те, що заява ОСОБА_1 від 24.05.2021 розглянута на 13 сесії 8 скликання, за результатами голосування якої рішення не прийнято. Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 28.12.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 27.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачам встановлено 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали від 27.01.2022 відповідач отримав, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву не скористалися, відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Рішенням Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області № 936 від 05.09.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » було надано дозвіл позивачці на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га. на території Ясниської сільської ради в с. Задебрі.

На замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Геобуд» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та отриманий витяг з ДЗК про земельну ділянку.

За результатами розробки та погодження проекту землеустрою у Державному земельному кадастрі була сформована земельна ділянка загальною площею 0,1800 га, кадастровий номер :06:001:0123, що підтверджується витягом з ДЗК.

Позивачка 24.05.2021 звернулась із заявою до відповідача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1800 га в с.Задебрі для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач листом від 16.08.2021 № 02-15/2573 повідомив позивачку, що дана заява була розглянута на 13 сесії 8 скликання, однак за результатами голосування рішення не прийнято, оскільки вказане рішення не отримало необхідної кількості голосів на підтримку, а, отже, вважається відхиленим.

Позивачка не погоджується з незатвердженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, відтак звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України, Земельний кодекс України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

За приписами ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Порядок набуття права на землю визначається главою 19 Розділу IV ЗК України.

Згідно з частиною першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ст. 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України не передбачає іншого варіанту поведінки відповідного органу, зокрема, місцевого самоврядування, аніж затвердження відповідного проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

За приписами ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 59 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Отже, аналізуючи вказані норми права, суд наголошує на тому, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як слідує з п. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради». Рішення, які не отримали необхідної кількості голосів на підтримку вважаються відхиленими. Таке відхилення проекту рішення заноситься до протоколу пленарного засідання як рішення Ради.

Зі змісту листа № 02-15/2573 від 16.08.2021 Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області слідує, що відповідач розглянув на ХІІІ-ій сесії VIII скликання Івано-Франківської селищної ради від 21.07.2021 року та за результатами голосування рішення не прийняв. Вказане свідчить про відмову позивачці у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1800 га у с. Задебрі.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 сформулював такий правовий висновок: "…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким".

За умови відповідності заяви позивача та доданих до неї документів вимогам законодавства відповідач зобов`язаний прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини.

У цій справі судом встановлено, що Івано-Франківська селищна рада розглянула 07.12.2021 на пленарному засіданні проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , проте не прийняла його у зв`язку із недостатньої кількості (відсутністю) голосів «за».

При цьому, суд зазначає, що відповідачем підготовлено проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » з метою передачі такої у власність позивачці. Вказаний проект винесено для розгляду на засідання сесії Івано-Франківської селищної ради 21.07.2021, однак рішення не прийнято у зв`язку з відсутністю необхідної кількості голосів «За», що підтверджується листом № 02-15/2575 від 16.08.2021.

Крім того, у силу приписів ст. 122 ЗК України, відповідач повинен був у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою позивачка щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Вказане свідчить про протиправність бездіяльності відповідача щодо не прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, місце розташування об`єкту: с. Задебрі Яворівського району Львівської області, таким чином, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення позивачці земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, місце розташування об`єкту: с. Задебрі Яворівського району Львівської області, розмір земельної ділянки 0,1800 га, кадастровий номер :06:001:0123 та передати у приватну власність таку земельну ділянку площею 0,1800 га, кадастровий номер :06:001:0123 позивачці для ведення особистого селянського господарства у с. Задебрі Яворівського району Львівської області.

Застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним тоді, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні. У такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, доцільним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта прийняти конкретне рішення, а не зобов`язання повторно розглянути клопотання. Оскільки клопотання позивачки вже було розглянуто, рішення прийнято, тому повторний розгляд клопотання не захистить прав заявника.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2020 у справі № 820/2307/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд зазначає, що відповідні критерії при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не дотримані.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, щодо неприйняття рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області (81070 Львівська область Яворівський район смт.Івано-Франкове пл.Ринок 1; ) прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) загальною площею 0,1800 га із у с.Задебрі Яворівського району Львівської області та передати ОСОБА_1 вказану ділянку у приватну власність.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області (81070 Львівська область Яворівський район смт.Івано-Франкове пл.Ринок 1; ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Желік О.М