Справа № 300/2397/22
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2022 р. справа № 300/2397/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Григорука О.Б.,
при секретарі Королевич О.В.,
за участю: представника позивача - Бойчука М.Й., представника відповідача - Пшеничного Б.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськторф" до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Маліцький Дмитро Вікторович звернувся до суду в інтересах Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськторф" з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про
зобов`язання державного виконавця - заступника начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пшеничного Б.Я. у виконавчому провадженні ВП №64306823, у відповідності до п. 1, ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернути стягнення на належну позивачу готову продукцію - торф в кількості 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, поле № 3-4 родовище "Під Бором", с. В. Струтин, Калушський р-н, вул. Заводська, а у випадку недостатності коштів після реалізації цієї продукції, на інше належне боржнику рухоме майно.
Позовні вимоги мотивовані тим, що державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №64306823, в порушення статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", не здійснено жодних виконавчих дії спрямованих на реалізацією арештованої готової продукції (торфу), та сільськогосподарської техніки, а одразу спрямовуються дії на реалізацію об`єктів належного боржнику нерухомого майна.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.15, 16).
22.06.2022 судом прийнято ухвалу про виправлення описки (а.с.34, 35).
Ухвалою суду від 22.06.2022 відмолено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в даній справі (а.с.30-32).
06.07.2022 ухвалою суду відмовлено в задоволенні Заяви позивача про зміну підстав позову у справі.
06.07.2022 ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви відповідача про залучення до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив.
Суд зазначає, що особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ визначені статтею 269 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 1 якої, у справах, визначених серед іншого статтею 287 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні (частина 2 статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Суд, відповідно до вимог статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, дослідивши докази і письмові пояснення в заявах по суті справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Згідно облікової картки на зведене виконавче провадження ВП №53858425 про стягнення грошових коштів з боржника ПАТ "Івано-Франківськторф", станом на 27.06.2022 залишок коштів, що підлягає стягненню становить 3498488,61 грн. (а.с.53-55).
Відповідно до пункту 16 облікової картки на зведене виконавче провадження ВП №53858425, залишок коштів, що підлягає стягненню у виконавчому провадженні ВП №64306823 становить 1157233,31 грн.
Суд встановив, що 19.10.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо звернення стягнення на торф в кількості 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, поле №3-4 родовище "Під Бором", с. В. Струтин, Калушський р-н, вул. Заводська (а.с.65).
26.10.2021 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надано доручення Рожнятівському відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) провести опис та арешт вищевказаного рухомого майна боржника (а.с.57).
18.11.2021 старшим державним виконавцем Рожнятівського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийнято постанову про опис та арешт майна боржника ВП №53858425, зокрема: торф, обсягом 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, с. В. Струтин, Калушський р-н, у торф`яному родовищі (а.с.59).
Постановою заступника начальника Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 27.04.2017 ВП №53390123, серед інших, об`єднано виконавче провадження ВП №53390123 у зведене виконавче провадження ВП №53858425 (а.с.69).
Постановою від 12.11.2019 закінчено виконавче провадження ВП №53390123, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.113).
26.05.2022 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийнято вимогу державного виконавця у ВП №64306823 щодо забезпечення допуску суб`єкта оціночної діяльності до адміністративно-виробничих будівель, за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Богдана Хмельницького, 59 (а.с.71).
08.06.2022 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийнято вимогу державного виконавця ВП №64306823 щодо забезпечення допуску суб`єкта оціночної діяльності до адміністративно-виробничих будівель, за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Богдана Хмельницького, 59 (а.с.70).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.
Згідно частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Особливості підвідомчості виконавчих проваджень органам державної виконавчої служби та утворення виконавчих груп врегульовані статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до частини 1 якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 14 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 визначено, що у разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.
Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (частина 5 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно частини 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця визначені статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження", частиною 5 якої визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.
Судом встановлено, що 19.10.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо звернення стягнення на торф в кількості 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, поле №3-4 родовище "Під Бором", с. В. Струтин, Калушський р-н, вул. Заводська (а.с.65).
26.10.2021 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надано доручення Рожнятівському відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) провести опис та арешт вищевказаного рухомого майна боржника (а.с.57).
Як встановлено, 18.11.2021 старшим державним виконавцем Рожнятівського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийнято постанову про опис та арешт майна боржника ВП №53858425, зокрема: торф, обсягом 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, с. В. Струтин, Калушський р-н, у торф`яному родовищі (а.с.59).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем вчиняються дії щодо звернення стягнення на належну позивачу готову продукцію - торф в кількості 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, поле № 3-4 родовище "Під Бором", с. В. Струтин, Калушський р-н, вул. Заводська.
Враховуючи наведене, є безпідставна вимога позивача про зобов`язання державного виконавця - заступника начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пшеничного Б.Я. у виконавчому провадженні ВП №64306823, у відповідності до п. 1, ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернути стягнення на належну позивачу готову продукцію - торф в кількості 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, поле № 3-4 родовище "Під Бором", с. В. Струтин, Калушський р-н, вул. Заводська, а у випадку недостатності коштів після реалізації цієї продукції, на інше належне боржнику рухоме майно.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Слід зазначити, що постановою від 12.11.2019 закінчено виконавче провадження ВП №53390123, яке об`єднано у зведене виконавче провадження ВП №53858425, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.69, 113).
Однак, судом не встановлено, а позивачем не доведено вчинення дій державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №64306823 щодо звернення стягнення на нерухоме майно за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Богдана Хмельницького, 59.
Крім того, суд зазначає, що у випадку незгоди з процесуальними документами, прийнятими державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №64306823 належним способом захисту є оскарження таких процесуальних документів в порядку, встановленому законом.
При цьому, у даній адміністративній справі позивачем не заявлено вимог про визнання протиправними і скасування будь-яких постанов чи вимог державного виконавця, прийнятих при примусовому виконанні виконавчого документу в межах виконавчого провадження ВП №64306823.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що слід відмовити в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськторф" до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про
зобов`язання державного виконавця - заступника начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пшеничного Б.Я. у виконавчому провадженні ВП №64306823, у відповідності до п. 1, ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернути стягнення на належну позивачу готову продукцію - торф в кількості 1500 м. куб, який знаходиться в кагатах, поле № 3-4 родовище "Під Бором", с. В. Струтин, Калушський р-н, вул. Заводська, а у випадку недостатності коштів після реалізації цієї продукції, на інше належне боржнику рухоме майно.
Щодо строків звернення до суду з даним позовом слід зазначити, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки дії державного виконавця - заступника начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пшеничного Б.Я. у виконавчому провадженні ВП №64306823 є триваючими правовідносинами та станом на день звернення позивача до суду не є завершеними.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову розподілу судових витрат не передбачено.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.