Справа № 260/7224/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2022 рокум. Ужгород№ 260/7224/21
15:40 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явилася,

відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник Калинич Микола Миколайович,

відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області представник в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 29 червня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 04 липня 2022 року.

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області № 42 від 13.10.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 від 05.12.2000 року, а саме: з 01.02.1980 - 05.12.2000 рік - КСП «Верховина» (ТОВ «Верховина») з 23.02.2006 - 17.02.2007рік - Перечинський РЦЗ виплата допомоги по безробіттю, з 10.04.2008 - 04.04.2008 рік - Перечинський РЦЗ виплата допомоги по безробіттю; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за її призначенням, а саме з 11.10.2021 року.

30 листопада 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

03 лютого 2022 року ухвалою суду призначено судове засідання у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На підставі п.3 ч. 5 ст. 44 КАС України визнано явку представника відповідача в судове засідання обов`язковою.

19 травня 2022 року ухвалою суду залучено до участі в справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області як відповідача 2 та витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області належним чином завірену копію рішення від 18 жовтня 2021 року № 42 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1

09 червня 2022 року ухвалою суду витребувано повторно від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області належним чином завірену копію рішення від 18 жовтня 2021 року № 42 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ..

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на керівників, а тому невиконання цих вимог не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. Отже, з огляду на наведену норму працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. Дійсно, як вбачається із титульної сторінки трудової книжки, така заведена 05 грудня 2000 року, однак, згідно запису №1 цієї ж книжки, її трудова діяльність розпочалася ще 01.02.1980 року. Чому відповідальною особою товариства заведено трудову книжку тільки 05 грудня 2000 року, а не з дня її прийому на роботу - їй не відомо. Титульна сторінка трудової книжки містить всі необхідні відомості про працівника, завірена підписом відповідальної особи та печаткою установи. Більше того, всі записи про трудову діяльність є послідовні та не містять жодних виправлень Крім того, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи організації, і не може мати негативні наслідки для особи, яка звернулася за пенсією. Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області згідно записів трудової книжки мало призначити пенсію із врахуванням спірного періоду роботи.

20 грудня 2021 року відповідачем 1 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що 11.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою № 1306 про призначення пенсії за віком. Розглянувши документи, подані для призначення пенсії, Головним управлінням було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсій №42 від 08.10.2021 року, оскільки страховий стаж роботи позивача становить 15 років 7 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Для обчислення страхового стажу не взято до уваги трудову книжку позивача НОМЕР_2 від 05.12.2000 року, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції №58 (чинна на момент заповнення трудової книжки), а саме: дата народження написана іншою ручкою, дата видачі трудової книжки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а початок трудової діяльності згідно першого запису починається з 01.02.1980 року. Позивачем додано архівну довідку №266/01-31 від 06.10.2021 року про період роботи у КСП «Верховина» (ТОВ «Верховина») з 01.02.1980 року по 05.12.2000 року, однак вказана архівна довідки містить відомості, що згідно книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників міститься кількість вироблених трудоднів у виробництві ОСОБА_1 (так у книгах), що не відповідає персональним даним позивача (у паспорті громадянина України ОСОБА_1 ). Що стосується врахування до страхового стажу періоду виплати допомоги по безробіттю з 23.02.2006 року по 17.02.2007 року, а також з 10.04.2008 року по 04.04.2009 року, то пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до 01.01.2010 період одержання допомоги по безробіттю підтверджується на підставі записів у трудовій книжці, а починаючи з 01.01.2010 - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Оскільки трудова книжка позивача не взята до уваги через невідповідність заповнення трудової книжки згідно Інструкції №58, то для врахування вказаного спірного періоду немає правових підстав. Підтверджуючу довідку позивачем надано не було.

23 червня 2022 року відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що позивач звернулася із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV до Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та за розглядом заяви позивача 08.10.2021 прийнято рішення про відмову у призначені пенсії за віком. При розгляді наданих позивачем документів встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 15 років 7 місяців 13 днів. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, що містяться в трудовій книжці НОМЕР_2 від 05.12.2000, оскільки, трудова книжка завірена печаткою підприємства ТОВ «Верховича», а перший запис зроблено за колгосп «Верховична» та відсутня довідка про реорганізацію підприємства. Також, не зараховані періоди роботи згідно довідки від 06.10.2021 № 266/01-31, оскільки ім`я не відповідає паспортним даним. Враховуючи зазначене, стаж позивача було обчислено Головним управлінням на підставі документів, які були надані до заяви про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Жодних рішень щодо прийому чи відмови у прийомі документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не приймало, оскільки прийом документів здійснювався сервісним центром за місцем реєстрації місця проживання позивача.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак 16 травня 2022 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки в електронний кабінет Головного управління ПФУ в Черкаській області.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду із заявою № 1306 про призначення пенсії за віком, (а.с. 43-44).

До заяви позивачем надано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт НОМЕР_3 , довідку з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності, довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 № 267, документ про надання статусу особи, яка проживає, працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського А№128371, документи про стаж, що визначені Порядком № 637 від 12.08.93 № 162,266, заяву про спосіб виплати пенсії, свідоцтва про народження дітей, свідоцтво про шлюб, трудову книжку НОМЕР_2 , (а.с. 45).

08 жовтня 2021 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області рішення № 42 відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі статті 26 Закону № 1058-IV. Зазначило, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, що містяться в трудовій книжці НОМЕР_2 від 05.12.2000, оскільки, трудова книжка завірена печаткою підприємства ТОВ «Верховина», а перший запис зроблено за колгосп «Верховина» та відсутня довідка про реорганізацію підприємства. Також, не зараховані періоди роботи згідно довідки від 06.10.2021 № 266/01-31, оскільки ім`я не відповідає паспортним даним., (а.с 74).

26 жовтня 2021 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області листом № 0700-0211-8/41133 повідомило ОСОБА_1 , що за результатами розгляду заяви про призначення пенсії № 1306 від 11.10.2021 року відмовлено у призначення пенсії. Згідно наданих документів загальний страховий стаж становить 15 років 7 місяців 13 днів. До страхового стажу не враховано трудову книжку НОМЕР_2 , оскільки заповнена з порушенням Інструкції від 29.07.1993 № 58, а саме: дата народження написана іншою ручкою, дата видачі трудової книжки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а трудова діяльність розпочинається з 01.02.1980 року. Не враховано періоди роботи в колгоспі «Верховина» з 01.02.1980 року по 05.12.2000 року, оскільки в архівній довідці № 266/01-31 від 06.10.2021 року ім`я значиться « ОСОБА_2 », що суперечить паспортним даним. Крім того, необхідно надати довідку про перейменування колгоспу. В разу надання уточнюючих документів, страховий стаж буде переглянуто, (а.с. 75-76).

Не погодившись із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд також враховує, що на момент внесення у трудову книжку позивача запису про прийняття на роботу була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.74 р. № 162 (далі - Інструкція № 162), яка діяла на період з 03.11.87 р. по 01.04.92 р., де згідно п 2.2 у трудову книжку вноситься запис про роботу: прийом на роботу, перехід на іншу постійну роботу, звільнення. Пунктом 2.3 Інструкції № 162 було визначено, що всі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, також по нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

На момент звільнення позивачки діяла "Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників", затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. № 58, (далі - Інструкція № 58) .

Крім того, пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Слід вказати, що відповідно до п.18 постанови Ради міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року №656 "Про трудові книжки робочих та службовців" відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням керівника підприємства, установи, організації).

Аналогічний припис міститься в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" - відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із пунктом 2.4. зазначеної Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Позивачкою при поданні заяви 11 жовтня 2021 року про призначення/перерахунок пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_2 від 05 грудня 2000 року.

Судом під час розгляду справи досліджено оригінал трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 та архівні довідки від 06 жовтня 2021 року №266/01-31 ( а.с.55) та архівна довідка № №267/01-31 від 06 жовтня 2021 року, ( а.с.58).

Так, судом із трудової книжки позивача встановлено, що згідно записів № 1,2 трудової книги позивачки встановлено, що з 01.02.1980 року по 05.12.2000 року ОСОБА_1 працювала у КСП «Верховина» (ТОВ «Верховина»), (а.с. 47).

В даному випадку відповідач 2 мав в розпорядженні трудову книжку позивачки, в якій чітко по хронології відображено місце та роботу яку виконувала позивачка, наявний відтиск печатки, тому суд констатує що відповідач до обрахунку стажу ОСОБА_1 поставився формально, та протиправно частково зарахував спірний період з 01.02.1980 року по 05.12.2000 року, що підтверджується протоколом про зарахування стажу з урахуванням перетину періодів, (а.с. 12).

При цьому, суд зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення трудової книжки з вини адміністрації підприємства, яка відповідальна за дотримання правил її ведення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідач-2 в обґрунтування правомірності рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії зазначає, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи, що містяться в трудовій книжці № НОМЕР_2 від 05.12.2000 року, оскільки трудова книжка завірена печаткою підприємства ТОВ "Верховина, а перший запис зроблено за колгосп "Верховина" та відсутня довідка про реорганізацію підприємства.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Таким чином, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем 2 не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити спірний стаж позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача всього періоду роботи з 01.02.1980 року по 05.12.2000 року є протиправною, оскільки вищевказаний період підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність зарахування вищевказаного періоду роботи до страхового стажу позивача.

При цьому, суд зазначає, що оскарженому рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач зазначає, що загальний трудовий стаж позивача становить 15 років 7 місяців 13 днів.

Водночас, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до страхового стажу позивача вищевказаний період роботи з 01.02.1980 року по 05.12.2000, то сукупний страховий стаж позивачки становить понад 28 років, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

При цьому, судом не встановлено існування рішення відповідачів від 13 жовтня 2021 року, на яке посилається позивач у своїх позовних вимогах та відомості про яке зазначено у листі від 26 жовтня 2021 року Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області у листі № 0700-0211-8/41133 ( а.с.75), отже дату такого рішення суд розцінює як помилкову.

Слід сказати, що за ухвалою суду про витребування доказів від 09 червня 2022 року, судом було витребувано повторно від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області належним чином завірену копію рішення від 18 жовтня 2021 року № 42 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , копію якого надано в судовому засіданні представником відповідача 1, ( а.с.94).

23 червня 2022 року на вимогу суду відповідачем 2 надано саме рішення від 08 жовтня 2021 року № 42.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, відповідач-2, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 08 жовтня 2021 року № 42 діяв у супереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на встановлене судом право позивачки на призначення пенсії за віком, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити позивачці пенсію за віком.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Судом встановлено, що за заявою позивача від 11 жовтня 2021 року про призначення пенсії згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Таким чином, наслідком скасування, прийнятого ГУ ПФ України в Черкаській області за результати розгляду заяви позивачки про призначення пенсії рішення є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити пенсію.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивачка просить призначити їй пенсію за віком з 11 жовтня 2021 року.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивачка досягнула 60 років - 05 жовтня 2021 року, та із заявою про призначення пенсії звернулася 11 жовтня 2021 року, тобто в межах строку визначеного п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058, то призначення пенсії має відбутися з 06 жовтня 2021 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Щодо врахування до страхового стажу періоду виплати допомоги по безробіттю з 23.02.2006 року по 17.02.2007 року, а також з 10.04.2008 року по 04.04.2009 року, судом встановлено наступне.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що період отримання допомоги по безробіттю підтверджується до 01 січня 2010 року на підставі записів у трудовій книжці, а починаючи з 01 січня 2010 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 05 грудня 2000 року, (а.с. 46-52): запис № 7 23.02.2006 року розпочато виплату допомоги по безробіттю Перечинським РЦЗ; запис № 8 17.02.2007 року закінчено виплату допомоги по безробіттю Перечинським РЦЗ; запис № 11 10.04.2008 року розпочато виплату допомоги по безробіттю Перечинським РЦЗ; запис № 12 04.04.2009 року припинено виплату допомоги по безробіттю Перечинським РЦЗ.

Таким чином, позивачем підтверджено страховий стаж за період отримання допомоги по безробіттю підтверджується до 01 січня 2010 року.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 42 від 08.10.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком та не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи для обчислення розміру пенсії, згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 від 05.12.2000 року, а саме: з 01.02.1980 року по 05.12.2000 року - КСП «Верховина» (ТОВ «Верховина»), з 23.02.2006 року по 17.02.2007 року - Перечинський РЦЗ виплата допомоги по безробіттю, з 10.04.2008 року по 04.04.2009 року - Перечинський РЦЗ виплата допомоги по безробіттю та необхідність захисту порушеного права позивачки, виходячи з повноваження суду, визначеного статтею 245 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача зарахувати вказані періоди.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачка при поданні адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 908, 00 грн., що підтверджується квитанцією від 25 листопада 2021 року № , (а.с. 13).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області № 42 від 08.10.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи для обчислення розміру пенсії, згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 від 05.12.2000 року, а саме: з 01.02.1980 року по 05.12.2000 року - КСП «Верховина» (ТОВ «Верховина»), з 23.02.2006 року по 17.02.2007 року - Перечинський РЦЗ виплата допомоги по безробіттю, з 10.04.2008 року по 04.04.2009 року - Перечинський РЦЗ виплата допомоги по безробіттю та призначити їй пенсію за віком, з 05 жовтня 2021 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) судові витрати у розмірі 454, 00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні, 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль