Справа № 359/12602/21
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/55/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції БПП в м. Біла Церква у Київській області УПП батальйону 2 роти Штефан Максима Вікторовича, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції в місті Біла Церква про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний позов, яким ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову серії ЕАО № 5056875 від 21.11.2021року; у випадку пропуску на оскарження постанови, поновити строк на оскарження та прийняти позов до свого провадження. Крім того, просив стягнути на свою користь суму судових витрат в розмірі 454,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 листопада 2021 року приблизно о 15 год. ЗО хв. позивач рухався на особистому автомобілі CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 по трасі 79 км. о/д Київ- Одеса не порушуючи правил дорожнього руху. На даній ділянці дороги був зупинений особою, вдягненою в поліцейську форму. Після зупинки, особа, вдягнена в поліцейську форму попросив пред`явити страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач повідомив, що не може його надати, так як своєчасно його не продовжив, особа в поліцейській формі повідомив, що відносно нього буде складена постанова за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП. У відповідь на це позивач відповів, що 19.11.2021 року відносно нього вже була складена постанова за таке ж правопорушення і показав цю постанову серії БАВ №270662 від 19.11.2021 р. Особа в поліцейській формі підізвала іншу особу в поліцейській формі з планшетом. Особа в поліцейській формі з планшетом, дивлячись в планшет підтвердила, що на нього вже було накладено адміністративне стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач сказав, що не встиг оплатити штраф, який збирається оплатити і усунути правопорушення, оскільки були вихідні дні. Обидві особи ще довго стояли мовчки біля автомобіля, після чого роздрукували постанову серії ЕАО № 5056875 від 21.11.2021р. і дали йому на підпис. Позивач вказану постанову не підписав, так, як особа яка складала постанову не повідомила його про розгляд справи і складення постанови, не роз`яснила йому права. Вказану постанову він попросив надіслати поштою. Позивач вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону, винесена з порушенням норм матеріального права та процесуальних норм, та підлягає скасуванню, оскільки його було двічі притягнуто до відповідальності за одне і теж правопорушення, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України. Крім того, особа, в поліцейській формі не повідомила його про розгляд справи, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості подавати будь-які клопотання та заперечення. Окрім цього, незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди тим, що він змушений доводити свої права в суді.

Ухвалою суду від 31 січня 2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін). Відповідачам направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї додатків.

03 травня 2022 року на адресу суду від представника відповідача Гітченко О.П. надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач зазначає, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що відповідач, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» не мав права зупиняти позивача; позивач не був зобов`язаний пред`являти страховий поліс про укладення договоруобов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу поліцейського у ситуації, що склалась; позивач не вчиняв адміністративного правопорушення за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, оскільки поліцейський діяв на підставі п.п. 2,3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», а також п.2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, позивач в позові зазначає, що під час розмови з поліцейським повідомив йому, що поліс не продовжив. Отже, даним висловом позивач підтвердив той факт, що на момент зупинки в нього був недійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Варто зазначити, що поліцейський батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 разом зі своїм напарником, здійснюючи несеним служби на автомобільній дорозі М-05 «Київ-Одеса» 78 км., особисто став свідком вчинення позивачем адміністративного правопорушення після зупинки та перевірки документів позивача транспортного засобу, було виявлено що в останнього був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правових відносин наземних транспортних засобів. Дане твердження підтверджується записом з нагрудного відеореєстратора поліцейського № 001973.Отже вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення на момент розгляду справи є доведеною в повному обсязі. Поряд з тим, в порушення вимог ч. 4 ст. 77 КАС України Позивач не додав жодного належного доказу в підтвердження тих обставин за яких на думку позивача відбулося порушення його прав чи законних інтересів. Позивачем не додано примірник діючого на момент розгляду справи Полісу (що могло підтвердити невинуватість у вчинені правопорушення), таким чином позовні вимоги позивача грунтуються виключно на припущеннях. Відповідачем правомірно встановлено відсутність полісу на момент керування транспортним засобом.Також, повідомляє, що відповідно до наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції Фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» п. 8.3.1 строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб, у зв`язку з цим відеозапис події відсутній. Також повідомляємо, що у зв`язку із війною та військовим станом від 24.02.2022 будь які інші докази відсутні на зберіганні в БПП в м. Біла Церква. Таким чином, постанова винесена на основі належних доказів вчинення правопорушення, а також те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах та у спосіб, що визначений чинним законодавством.

18 травня 2022 року від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, згідно яких позивач зазначає, що заперечуючи проти того, чого немає в матеріалах справи, представник відповідача наводить свої хибні тлумачення чинного законодавства України.По першому пункту відзиву представника відповідача посилається на п.п. 2, 3 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію», які нібито обґрунтовують правомірність зупинки транспортних засобів. Дійсно, законодавство наділило представників поліції певними повноваженнями, зокрема виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушень, а також вживати заходів з метою виявлення правопорушень. Разом з тим законодавство закріпило і спосіб реалізації таких повноважень. Одним із способів реалізації вищезазначених повноважень є зупинення транспортного засобу, при чому законодавством закріплено вичерпний перелік підстав для зупинення транспортного засобу. Серед законних підстав зупинення транспортних засобів, відсутня така підстава, як зупинення транспортного засобу для перевірки документів. Таким чином відповідач зупинив його транспортний засіб всупереч нормам Закону України «Про національну поліцію», закону, який безпосередню регулює права та обов`язки відповідача.По другому пункту відзиву представника відповідача. В його позовній заяві відсутнє твердження на яке посилається представник відповідача. Таким чином представник відповідача оспорює вигадане твердження, якого немає в позовній заяві. Оскільки ті обставини, на які посилається і проти яких заперечує представник відповідача відсутні в його позовній заяві, просить суд не брати їх (ні обставини, ні пояснення представника відповідача щодо них) до уваги і вважати такими, які можуть ускладнити і заплутати судовий процес, а також ввести в оману суд.По третьому пункту відзиву представника відповідача позивач зазначає, що диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП за якою відповідач виніс оскаржувану постанову, вказує на те, що відповідальність за цією статтею настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка" або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, тобто передбачається, що такий поліс є. Тобто відповідальність настає не через відсутність у особи полісу взагалі, а через те, що особане має при собі або не пред`явила наявний поліс чи чинний внутрішній електроннийдоговір. Крім того, відповідальність настає за триваючу дію, а саме керування транспортним засобом. До того ж ст. 126 не передбачено відповідальність за повторне вчинення правопорушення передбачена даною статтею, а так як позивач зазначав в позовній заяві, відносно нього вже була винесена постанова за відсутність полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Крім того, позивач звертає увагу на хибне твердження представника відповідача про те, що йому було роз`яснено права та надано можливість надати свої коментарі та зауваження при розгляді справи. Однак це не так, відповідач не повідомив про початок розгляду справи та не роз`яснив позивачу права, що було б видно на відеозаписі з нагрудної камери відповідача чи його напарника. Позивач повідомляв відповідачу про те, що буде оскаржувати його постанову, крім того він надсилав позовну заяву і на адресу відповідача, а це в свою чергу мало б стати приводом для збереження відеозапису, що не було зроблено, адже очевидно на ній могли бути зафіксовані порушення процесуального законодавства відповідачем.

Відповідач Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції в місті Біла Церква,як вбачається з відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення - ухвалу суду про призначення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні отримав, однак у встановлений судом строк відзив на позов до суду не направив. Як і не направив на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 19 листопада 2021 року поліцейським взводу роти 2 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області капралом поліції Передільчук Р.О. була винесена постанова серії БАВ № 270662 відносно водія автомобіля CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з ч.1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що справу розглянуто належним органом та відповідною повноважною посадовою особою. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 126 КупАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.4.а Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно вимог спеціальних правил; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11.07.2018).

Судом також встановлено, що 21 листопада 2021 року лейтенантом поліції БПП в м. Біла Церква у Київській області УПП батальйону 2 роти Штефан М.В. була винесена постанова серії ЕАО № 5056875 відносно водія автомобіля CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови, 21 листопада 2021 року о 15 год. 22 хв. водій керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. г Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно п. 21.2. ст. 21 наведеного Закону контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Також п. 21.3. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. У складі поліції, крім інших, функціонує патрульна поліція.

Статтею 17 вказаного Закону визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон.

Згідно п. 2, 5 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

З позовної заяви вбачається, що позивач не визнає свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що його було двічі притягнуто до відповідальності за одне і теж правопорушення, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України. Крім того, особа, в поліцейській формі не повідомила його про розгляд справи, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості подавати будь-які клопотання та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 8, 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року (далі по тексту - Інструкція) справа про адміністративні правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою здійснюється провадження; оскаржувати постанову в справі.

Однак, достеменно перевірити чи дотримався відповідач вимоги ст. 268 КУпАП та ч. 8, 9 розділу ІІІ вказаної Інструкції під час виявлення та оформлення правопорушення, оскільки відеозапис події відсутній.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивача неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП винесено 21 листопада 2021 року. Позивач її не отримав та просив направити поштою. Позов подано до суду 13 грудня 2021 року, про що свідчить штемпель канцелярії суду на позовній заяві. Отже, строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення позивачем не пропущено.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідач обставин, на які посилається позивач не спростував, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність оскаржуваного рішення, суду не надав.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена без достатніх правових підстав та підлягає скасуванню.

З приводу вимоги позивача відшкодувати на його користь 500,00 грн. моральної шкоди, суд приходить до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не обґрунтовано та не надано доказів завдання відповідачем йому моральної шкоди. Як і не обґрунтоване саме розмір такої моральної шкоди.

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. Наведене підтверджується квитанцією №0.0..1 від 27 січня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 227 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.126, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позову заяву ОСОБА_1 до лейтенанта поліції БПП в м. Біла Церква у Київській області УПП батальйону 2 роти Штефан Максима Вікторовича, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції в місті Біла Церква про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову винесену лейтенантом поліції БПП в м. Біла Церква у Київській області УПП батальйону 2 роти Штефан Максимом Вікторовичемсерії ЕАО № 5056875 від 21.11.2021року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження : 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 01 жовтня 2002 року, адреса : АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 (нуль) копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2022 року.

Суддя Яковлєва Л.В.