Справа № 200/16321/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Справа№200/16321/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відносно відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсійного забезпечення за період з вересня 2020 року по червень 2021 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення за період з вересня 2020 року по червень 2021 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відносно відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсійного забезпечення за період з вересня 2020 року по червень 2021 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення за період з вересня 2020 року по червень 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.09.2020 року він звернувся до Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте рішенням № 101 від 16.09.2020 року Бахмутсько Лиманське управління Пенсійного фонду України Донецькій області відмовило в призначенні пенсії за вислугою років. Позивач зазначає, що не погодившись з вказаним рішенням управління він звернувся до суду з позовом та просив суд скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії № 101 від 16.09.2020 року. За результатами розгляду позову судом у справі № 200/12035/20-а 27.01.2021 року було прийнято рішення про визнання дій протиправними, рішення № 101 від 16.09.2020 року скасовано та зобов`язано управління повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Позивач вказує, що після повторного розгляду заяви про призначення пенсії від 14.09.2020 року йому було призначено пенсію з моменту звернення, тобто з 14.09.2020 року. У червні 2021 року було розпочато виплату пенсії, однак заборгованість за період з вересня 2020 року по червень 2021 року позивачу виплачена не була. З цього приводу позивач звернувся з відповідною заявою до Пенсійного фонду України, за результатами якої було надано відповідь Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області № 11293-10632/К-15/8-0500/21, відповідно до якої зазначено, що ПФУ не може здійснити виплату заборгованості за період з вересня 2020 року по червень 2021 року, в зв`язку з відсутністю належного фінансування. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх протиправними та такими, що порушують його Конституційні права на отримання належної пенсії. З огляду на зазначені обставини позивач просив суд задовольнити його позов в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для надання відзиву на позовну заяву.

Матеріалами справи підтверджено, що 31.12.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області отримало ухвалу суду від 29.12.2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі та копію позовної заяви з додатками.

З огляду на зазначені обставини строк для надання відзиву на позовну заяву у відповідача сплив 17 січня 2022 року, однак станом на 7 липня 2022 року відзив на позовну заяву суду відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач не скористався своїм правом для надання відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивач звернувся до управління із заявою від 14 вересня 2020 року № 528 про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням управління від 16 вересня 2020 року №101 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Відповідно до вказаного рішення, до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 01 липня 1988 року по 31 грудня 1999 року, оскільки надана довідка видана на непідконтрольній українській владі території.

Позивач не погодившись з вказаним рішенням звернувся до суду з адміністративним позовом до Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та просив суд: визнати неправомірним та скасувати рішення № 101 від 16.09.2020 р. щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи з 01 липня 1988 року по 31 грудня 1999 року; зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах (за вислугу років) з 27 червня 2020 року, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 01 липня 1988 року по 07 жовтня 1990 року помічником машиніста електровоза, з 08 жовтня 1990 року по 07 серпня 1992 року машиністом електровоза, з 08 серпня 1992 року по 25 грудня 2003 року машиністом електропоїзда, з 26 грудня 2003 року по 31 березня 2004 року слюсарем 3 розряду по ремонту рухомого складу та з 01 квітня 2004 року по 01 березня 2017 року машиністом електропоїзда.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 200/12035/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16 вересня 2020 року № 101 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01 січня 2009 року по 01 березня 2017.

Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного воду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, 35, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про призначення пенсії від 14 вересня 2020 року, зарахувавши до його пільгового стажу період роботи з 01 липня 1988 року по 31 грудня 1999 року, з 01 січня 2009 року по 01 березня 2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 200/12035/20-а набрало законної сили 08 квітня 2021 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.08.2021 року № 11293-1010632/К-15/8-0500/21 встановлено, що в квітні 2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2021 року у справі № 200/12035/20-а, яке набуло законної сили 08.04.2021 року, Бахмутсько Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву позивача від 14.09.2020 року про призначення пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону № 1788, як робітнику локомотивних бригад і окремим категоріям працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті. Згідно рішення суду до пільгового стажу зараховані періоди роботи х 01.07.1988 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2009 року по 01.03.2017 року. Страховий стаж відповідно до статті 24 Закону № 1058 склав 35 років 27 днів, в тому числі пільговий стаж 28 років 04 місяці 27 днів. Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону № 1058 склав 0,35000. Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії розрахована відповідно до статті 40 Закону № 1058 за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.01.2016 року та складає 26273,91 грн. Розмір пенсії з 14.09.2020 року складає 9195,87 грн. Управлінням проведено розрахунок пенсії з 14.09.2020 року по 31.05.2021 року, яка складає 78777,95 грн. В червні 2021 року на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк». Зарахована пенсія за період з 01.06.2021 року по 30.06.2021 року в розмірі 9195,87 грн.

Крім того зазначено, що рішення суду від 27.01.2021 року у справі № 200/12035/20-а виконано відповідно до покладених судом зобов`язань в межах своєї компетенції в повному обсязі. Відповідно доплата за рішенням суду як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде виплачена фактично після отримання відповідного фінансового ресурсе.

Отже, судом встановлено, що позивачу з 14.09.2020 року призначено пенсію у розмірі 9195,87 грн. У червні 2021 року позивач отримав пенсійні виплати в розмірі 9195,87 грн. за період з 01.06.2021 року по 30.06.2021 року, однак пенсійні виплати за період з 14.09.2020 року по 31.05.2021 року були нараховані, однак не виплачені через відсутність відповідного фінансового ресурсу.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо не виплати йому заборгованості з пенсії за період з вересня 2020 року по червень 2020 року, звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до ч. 2 ст. 46 Конституції України гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел, і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Стаття 92 Конституції України визначає, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Рішенням від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 Конституційного Суду України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Конституційний Суд України зауважив, що всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавлено цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Пічкур проти України від 07 листопада 2013 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. За наведених вище міркувань Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала ст. 14 Конвенції у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу (параграфи 51, 54).

У рішенні Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що ст. 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, ст. 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом ст. 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV) визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 14.09.2020 року звернувся до Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за призначенням пенсії, однак рішенням № 101 від 16.09.2020 року управління відмовило позивачу в призначенні пенсії.

Проте, рішенням суду від 21.01.2021 року у справі № 200/12035/20-а рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16 вересня 2020 року № 101 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано.

На виконання рішення суду від 27.01.2021 року у справі № 200/12035/20-а відповідачем призначено позивачу пенсію з 14.09.2020 року, однак виплату пенсії розпочато з червня 2021 року.

Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 47 Закону № 1058-IV).

Враховуючи положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд приходить висновку, що відповідач зобов`язаний проводити виплату пенсії позивач з моменту її призначення, тобто з 14.09.2020 року.

Стосовно посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у листі від 28.08.2021 року № 11293-10632/К-15/8-0500/21 на відсутність додаткових фінансових ресурсів для виплати заборгованості з пенсії за період з 14.09.2020 року по 31.05.2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справи Кечко проти України(рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобов`язань

ЄСПЛ у пункті 48 рішення від 30 листопада 2004 року у справі Бакалов проти України та в пункті 40 рішення від 18 жовтня 2005 року у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22 червня 2010 року у справі № 21-399во10, від 07 грудня 2012 року у справі №21-977во10, від 03 грудня 2010 року у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Зазначена позиція узгоджується із позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, викладеною у постанові від 07 березня 2018 року по справі №464/5571/16-а (адміністративне провадження №К/9901/1844/17).

Таким чином, посилання представника позивача на відсутність бюджетних коштів як на підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, суд вважає необґрунтованою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не виплатило позивачу заборгованість з пенсії за період з 14 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року, у зв`язку з чим вимога позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити заборгованість з пенсії за період з 14 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про виплату заборгованості за пенсії за червень 2021 року, суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки матеріалами справи підтверджено, що пенсійні виплати за період з 01 червня 2021 року по 30 червня 2021 року в розмірі 9195,87 грн. позивач отримав.

Крім того, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати заборгованість з пенсії з 14 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року, оскільки згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.08.2021 року № 11293-10632/К-15/8-0500/21 пенсія за період з 14.09.2020 року по 31.05.2021 року позивачу нарахована в розмірі 78777,95 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 14 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 14 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України Відповідно при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що підставою звернення до суду стала протиправна бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу пенсії, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відносно відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсійного забезпечення за період з вересня 2020 року по червень 2021 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення за період з вересня 2020 року по червень 2021 року задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 14 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд.3, м. Слов`янськ, Днецька область, 84122) здійснити виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) заборгованості з пенсії за період з 14 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд.3, м. Слов`янськ, Днецька область, 84122) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Повний текст рішення складено та підписано 07 липня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська