Справа № 280/4903/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
04 липня 2022 року Справа № 280/4903/21

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.О, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання відмови протиправною, стягнення різниці грошового забезпечення за час перебування на нижчій посаді,
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач) про визнання відмови протиправною, стягнення різниці грошового забезпечення за час перебування на нижчій посаді.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 11.11.2019 по 06.10.2020 в розмірі 26 870,87 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

22.06.2022 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 13 750,00 грн.

Ухвалою суду від 23.06.2022 заяву призначено до судового розгляду на 04.07.2022.

04.07.2022 представник позивача подав клопотання про розгляд заяви без участі позивача та його представника.

04.07.2022 відповідач подав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. Посилається на те, що заявлена представником позивача сума судових витрат є недоведеною, неспівмірною між послугами наданими адвокатом та розміром гонорару адвоката, без підтверджуючих доказів понесених витрат. Крім того, звертає увагу суду, що витрати на правову допомогу підлягають доказуванню, та позивач зобов`язаний надати докази понесених витрат, щоб відповідач мав змогу надати свої обґрунтовані заперечення та висловити позицію, згідно з принципом диспозитивності. Копії документів та доказів, яким позивач обґрунтовує своі вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу направлені відповідачу не були ані з позовною заявою, ані з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частинами 4, 5 статті 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 2 статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Під час судового розгляду справи до закінчення судових дебатів у справі, представником позивача було заявлено про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Зважаючи на те, що відповідні докази подано 16.11.2021 (засобами поштового зв`язку), суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до вимог частин 3-5 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду (постанови від 17.03.2021 у справі №280/1266/19, від 25.03.2021 у справі №645/3044/17, від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а тощо), при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В обґрунтування понесених витрат до суду надано такі письмові докази:

- Договір про надання правової допомоги №05/11/19 від 05.11.2019 (далі Договір), відповідно до умов якого Клієнт доручає та оплачує, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі у органах внутрішніх справ, структурних підрозділах прокуратури Україии та інших правоохоронних органах, в органах державної виконавчої служби, а також вести від імені Клієнта справи у всіх судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу, скаржнику, відповідачу, третій та зацікавленій особі, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, стягувачу або боржнику, захищати інтереси Клієнта у адміністративних та кримінальних справах, в тому числі під час досудового слідства та судового розгляду (пункт 1.1 Договору).За послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі визначеному додатком № 2 до даного договору. (пункт 4.1 Договору);

- Додаток №2 від 14.11.2021 до Договору, згідно з яким сторони домовились, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат станом на 11.11.2021 становить 13 750 грн.;

- Рахунок №2 від 14.11.2020 - "Оплата відповідно до договору про надання правничої допомоги № 05/11/19 від 05.11.2019 та додатку №2 до договору №05/11/19 від 03.11.2021" на суму 13 750,00 грн.;

- Акт приймання-передачі наданих послуг від 14.11.2021, відповідно до якого Адвокат надав, а Клієнт прийняв (отримав) правову допомогу на загальну суму 13 750 грн. в обсязі: складання позовної заяви, аналіз судової практики (2 години) на суму 3500 грн., складання адвокатських запитів (0,5 години) на суму 500 грн., складання утосненого позову направлення його іншим учасникам справи (1 година) на суму 1750 грн., участь у судових засіданнях адвоката (1 година - 2000 грн.) судові засідання 04.10.2021, 11.10.2021, 22.10.2021 на суму 8000 грн.

- Довідка №1 від 14.11.2021, відповідно до якої Клієнт, відповідно до рахунку № 1 від 14.11.2021 року сплатив, а Адвокату прийняв грошові кошти у розмірі 13750 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень) в якості оплати наданих правничих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги № 05/11/19 від 05 листопада 2019 року.

Дослідивши зміст вищезазначених документів, суд зазначає, що умови Договору про надання правової допомоги №05/11/19 від 05.11.2019 носять загальний характер, інші надані документи не містять жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати до відшкодування, або будь-які інші дані, які б дозволяли ідентифікувати послуги як такі, що надані у зв`язку з розглядом адміністративної справи №280/4903/21.

Суд звертає увагу, що відповідно до умов договору (пункт 4.1) за послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі визначеному додатком № 2 до даного договору

Наданий до матеріалів справи Додаток №2 від 14.11.2021 до Договору визначає розмір гонорару, однак розрахунок №2 про оплату відповідно до Договору №05/11/19 від 05.11.2019 та Додатку №2, складений 14.11.2020, тобто раніше ніж було узгоджено розрахунок судових витрат.

Також необхідна зазначити, що Довідка №1 від 14.11.2021, яку надано на підтвердження отримання адвокатом грошових коштів від клієнта, містить посилання на рахункок № 1 від 14.11.2021, який не надано.

З інших наданих письмових доказів неможливо встановити узгодження вартості послуг адвоката у зв`язку з розглядом даної справи №280/4903/21, крім того наданні представником документів не містять жодного посилання на те, що вони стосуються саме справи №280/4903/21.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані до матеріалів справи докази не доводять факту понесення позивачем витрат у зв`язку з розглядом адміністративної справи №280/4903/21, а тому заявлені витрати не підлягають відшкодуванню як недоведені.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 241-243, 248, 252 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, вул.Матросова, буд.29; ) про визнання відмови протиправною, стягнення різниці грошового забезпечення за час перебування на нижчій посаді відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04.07.2022.

Суддя М.О. Семененко