Справа № 757/32477/19-а
Суддя: Григоренко І. В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції Кравчука Василя Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції Кравчука Василя Васильовича (далі - відповідач, Інспектор), в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 696357 від 17.06.2019 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що, відповідно до оскаржуваної постанови від 17.06.2019 року, 17.06.2019 року об 11 год. 10 хв. на трасі Київ-Чоп в с. Крупець Рівненської області він керував транспортним засобом марки «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 101 км/год, проте вказана постанова є незаконною, необґрунтованою, недоведеною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки була винесена з порушеннями вимог чинного законодавства та не відповідає обставинам справи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції Кравчука Василя Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та роз`яснено відповідачу право надати у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали відзив на позовну заяву.

10.02.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач повинен додати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Зазначає, що позивачем були порушені вимоги п. 12.4 ПДР України, чим скоїв порушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КАС України. Розгляд справи здійснюється у відповідності до вимог ст. 9 КАС України. Щодо зберігання відеофіксації, то вказує, що вона велася на портативний відеореєстратор поліцейського, а тому згідно п. 3 розділу VIII Наказу № 1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відео становить 30 діб, а позов відповідач отримав лише 25.11.2019 року. Також відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція має право використовувати технічні прилади та технічні засоби фіксації для виявлення порушень. Порушення фіксувалось сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TRUCAM LTI 20/20 № ТС0550, який вказаний в пункті 5 оскаржуваної постанови. Крім того, порушень стосовно неправильності встановлення чи невідповідності до ДСТУ 4100:2014 дорожніх знаків чи дорожньої розмітки на даній ділянці дороги зафіксовано не було. Всі прилади, що використовуються працівниками ДПС, пройшли повірку, сертифіковані. Вказує, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, вважає постанову законною, а тому просить.

28.02.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що винесення постанови було без отримання його пояснень, права йому роз`яснені не були, про що він вказав у постанові; крім того, до матеріалів додані докази, які не в повній мірі відповідають обставинам справи, а саме: номер приладу № 0550 (вказаний у постанові), а свідоцтво про повірку надано на прилад № 000550. Також позивач вважає, що дорожній знак 5.47 «Початок населеного пункту» був встановлений із порушенням. Позивач звертає увагу, що відзив був підписаний особою без зазначення його посади та повноважень.

28.02.2020 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він вказує, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП; перевищення швидкості позивачем підтверджується фото- та відеозаписом. У відповідності до норм чинного законодавства поліція у своїй роботі має право використовувати лазерні вимірювачі швидкості; даний вимірювач швидкості відноситься до ручних та створений для утримання в руках, що є правомірним. Також дорожні знаки встановлені у відповідності до вимог ДСТУ.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 17.06.2019 року Поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капралом поліції Кравчуком В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 696357 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши, що позивач, 17.06.2019 року о 10 годині 57 хвилин у населеному пункті на 425 км а/ш Київ-Чоп керував транспортним засобом «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 101 км/год, тобто більш ніж на 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Також зазначено, що до постанови додано фото порушення і відеофіксація.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як визначено у ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3 ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Знак 5.49 ПДР України означає початок населеного пункту.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем до відзиву надана копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13813 з ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», яке чинне до 15.11.2019 року. У свідоцтві вказано, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000550 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювання швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, + 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Також відповідачем наданий експертний висновок з Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року, в якому вказано, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20-20 TruCAM в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3.2015, із довжиною ключа 256 біт. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку - до 27.09.2021.

Як визначено у ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п. 1.11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», одним із покладених на поліцію завдань є регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати певні превентивні заходи, до яких відносяться, зокрема, перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як визначено у ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, позивачем в обґрунтування позовних вимог надано диск із відеозаписом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Оскільки електронним підписом відеофайл не підписаний, тому суд вважає, що він є неналежним доказом, а відтак суд ставиться критично до нього.

Інших доказів на спростування викладених в оскаржуваній постанові обставин, позивач не надав.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 7 КАС України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що постанова серії ДП18 № 696357 від 17.06.2019 року є законною та обґрунтованою, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись, Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 «Про затвердження Правил дорожнього руху України», ст.ст. 7, 122, 251, 265-2, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 293, 295, пп. 15.5. п. 5 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 696357 від 17.06.2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції Кравчука Василя Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Григоренко