Справа № 420/14411/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/14411/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Бойка А.В., суддів Шевчук О.А., Федусика А.Г., розглянувши клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021р. по справі № 420/14411/21 за позовом Приватного підприємства «Перемога-ЛП» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 р. задоволено позов Приватного підприємства «Перемога-ЛП» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене судове рішення, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022 року було залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків - протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022 року було задоволено подану Головним управлінням ДПС в Одеській області заяву та продовжено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду апеляційної інстанції.

Апелянту роз`яснено, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України, така скарга буде повернута скаржнику.

21.02.2022 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду знов надійшло клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги. В поданому клопотанні апелянт посилався на те, що Головне управління ДПС в Одеській області на даний час позбавлено можливості виконати вимоги КАС України, що полягають у сплаті судового збору за подання апеляційної скарги через фактичний брак коштів на рахунку за кодом бюджетної класифікації видатків 2800, що є тягарем для відповідача. Апелянт зазначив, що дана обставина унеможливлює подальше апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/14411/21.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про продовження строку на усунення недоліків поданої апеляційної скарги та повернуто апеляційну скаргу апелянту через неусунення недоліків скарги.

Вказану ухвалу отримано апелянтом в електронному вигляді в електронному кабінеті в системі "Електронний суд" 28.02.2022 року.

16.06.2022 року Головне управління ДПС в Одеській області повторно подало апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилався на те, що Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб та в подальшому режим воєнного стану було продовжено.

Апелянт посилався на те, що ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними і невідворотними.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 року, зазначені Головним управлінням ДПС в Одеській області у поданому разом з апеляційною скаргою клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 р. по справі № 420/14411/21 залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням в ній документально підтверджених поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 року.

На виконання вимог зазначеної ухвали Головне управління ДПС в Одеській області 04.07.2022 року подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обгрунтування поданого клопотання апелянт посилався на те, що Головне управління ДПС в Одеській області не позбавлено можливості повторно звернутись до суду з апеляційною скаргою після її повернення судом апеляційної інстанції.

Апелянт також наголосив на неможливості усунення недоліків у вигляді сплати судового збору під час первинного подання апеляційної скарги через брак коштів, передбачених КЕКВ 2800 та на важливість та безпрецедентність обставин, які позбавили контролюючий орган у найкоротший строк повторно звернутись до суду для захисту інтересів держави.

також апелянт вказував на те, що військова агресія РФ проти України, яка зумовила введення воєнного стану на всій території України з 24.02.2022 року фактично паралізувала повноцінну роботу ГУ ДПС в Одеській області та внесла розлад щодо належного фінансування органу на такі потреби, як фінансування позовів, апеляційних та касаційних скарг.

В поданому клопотанні апелянт зазначив, що 31.05.2022 року до Головного управління ДПС в Одеській області відповідно до постанови КМУ від 28.02.2002 року № 228 доведено розпис асигнувань Державного бюджету на кінець травня 2022 року, в якому передбачено фінансування по КЕКВ 2800 у розмірі 980 000 грн. Після отримання фінансування 01.06.2022 року було проведено сплату судового збору по даній справі. Казначейством проведено дану оплату 07.06.2022 року.

Враховуючи зазначене апелянт вважає, що Головне управління не знехтувало своєю процесуальною поведінкою, а вчинило всі можливі дії для оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 року, а тому просило визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанці та поновити такий строк.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особою, яка її подала, не було порушено питання про поновлення цього строку.

Як встановлено судом першої інстанції, рішення по справі було постановлено Одеським окружним адміністративним судом 24.12.2021 року.

Первинно апеляційну скаргу Головним управлінням ДПС в Одеській області подано 25.01.2022 року, однак подана апеляційна скарга не відповідала вимогам процесуального законодавства, зокрема, апелянтом не було сплачено судовий збір за її подання, що зумовило прийняття апеляційним судом ухвали про залишення її без руху.

Після повернення 23.02.2022 року первинно поданої апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області повторно звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції лише 16.06.2022 року, незважаючи на отримання ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги 28.02.2022 року.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відтак, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Як і у заявленому разом з апеляціною скаргою клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, так і у поданому на виконання ухвали апеляційного суду від 21.06.2022 року клопотанні про поновлення строку апелянт, в якості поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, посилався на відсутність бюджетного фінансування на сплату судового збору та на введення на всій території України режиму воєнного стану, що, як зазначає апелянт, вплинуло на фінансування державного органу.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне:

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Таким чином відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Особа ж, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Відтак обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Також слід зазначити, що апелянт у заявленому клопотанні, окрім посилання на несвоєчасне фінансування, відсутність коштів та неможливість проведення органом казначейської служби платежів щодо сплати судового збору, не зазначив та не надав належних доказів про вжиті ним заходи задля сплати судового збору у період з моменту отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даний час, що становить більше семи місяців.

Окрім цього, пунктом 2 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Інших доводів, окрім відсутності бюджетного фінансування на сплату судового збору, щодо наявності обставин, які ускладнювали реалізацію податковим органом права на повторне звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у найкоротший строк після отримання копії ухвали про повернення первинно поданої апеляційної скарги, в тому числі обставини, пов`язані із запровадженням в Україні режиму воєнного стану, апелянт в поданому клопотанні не наводить.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що обставина повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення апелянта до суду, однак це не означає наявність у особи права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Варто зазначити, що поновлення строку на апеляційне оскарження можливе лише за умови дотримання строку при первинному зверненні та повторного звернення з належно оформленою апеляційною скаргою в найкоротший термін.

Також колегія суддів враховує, що наказом ДПС від 24.02.2022 №243-о «Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органів» було встановлено простій у роботі ДПС та її територіальних органів з метою збереження життя і здоров`я працівників. Однак, наказами ДПС № 168 від 10.03.2022 року та №189 від 14.04.2022 року припинено простій в роботі територіальних органів ДПС з метою реалізації державної податкової політики, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, здійснення повноважень, передбачених законом в умовах дії правового режиму воєнного стану.

З цього часу Головне управління ДПС в Одеській області працює в штатному режимі та будь-яких обмежень у роботі у зв`язку із введення воєнного стану запроваджено не було, однак повторно з апеляційною скаргою апелянт звернувся лише 16.06.2022 року.

Дослідивши наведені у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем допущено необґрунтоване зволікання щодо реалізації свого права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з дотриманням вимог КАС України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Ваховуючи наведені вище обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 295, 296, 299, 321, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 року, зазначені представником Головного управління ДПС в Одеській області у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2021р. по справі № 420/14411/21 за позовом Приватного підприємства «Перемога-ЛП» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Бойко А.В.
Судді Шевчук О.А. Федусик А.Г.