Справа № 600/6319/21-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/6319/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

04 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (ГУ ПФУ у Чернівецькій області) в якому просив:

-визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області, щодо відмови у призначенні пенсії позивачу за вислугу років;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з календарної вислуги 25 років 00 місяців 07 днів, в пільговому обчисленні - 31 рік 06 місяців 24 дні.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач відповідач апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №600/1387/21-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо перерахунку ОСОБА_1 вислуги років для призначення пенсії та зобов`язано Головне управління ДФС у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 04.09.1996 по 15.12.1997 та з 16.11.1998 по 24.01.1999.

Також, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року заяви ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Чернівецькій області про роз`яснення судового рішення задоволено.

Роз`яснено, що при виконанні рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.07.2021 у справі № 600/1387/21-а, Головне управління ДФС у Чернівецькій області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 та постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» зобов`язане зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 04.09.1996 по 15.12.1997 та з 16.11.1998 по 24.01.1999, що безпосередньо зобов`язує Головне управління ДФС у Чернівецькій області зарахувати вказаний період роботи ОСОБА_1 до календарної вислуги років для визначення розміру надбавки за вислугу років та виплати одноразової допомоги відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Так, наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 20 вересня 2021 року №129-О «Про оголошення наказу» було оголошено наказ ДФС України від 17 вересня 2021 року №1303-О «Про звільнення ОСОБА_1 », яким позивача звільнено з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України з 21 вересня 2021 року.

У вказаному наказі зазначено, що вислуга років позивача на день звільнення становить в календарному обчисленні 23 роки 06 місяців 20 днів, в пільговому обчисленні 31 рік 06 місяців 24 дні. Вислуга років для призначення пенсії (з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №600/1387/21-а) становить 25 років 00 місяців 07 діб.

Також, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області було виготовлено та направлено відповідачу подання про призначення пенсії позивачу від 04 жовтня 2021 року №845/9/24-97-07-11, в якому зазначено, що вислуга років станом на 21 вересня 2021 року для призначення пенсії (з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №600/1387/21-а) становить 25 років 00 місяців 07 днів, в пільговому розрахунку складає 31 рік 06 місяців 25 днів.

Розпорядженням від 10 листопада 2021 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років. При цьому зазначено, що відповідно до подання про призначення пенсії ОСОБА_1 від 04 жовтня 2021 року №845/9/24-97-07-11 календарна вислуга років позивача без урахування рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №600/1387/21-а складає 23 роки 06 місяців 24 дні.

Також зазначено про те, що на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2400-1703-5/36552 про уточнення календарної вислуги років позивача на день звільнення Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області вдруге не зазначено календарну вислугу.

За таких обставин, листом від 12 листопада 2021 року №2400-1703-8/40297 ГУ ПФУ у Чернівецькій області повідомило позивача про прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Крім того, зазначено про те, що в отриманих документах від Головного управління ДФС у Чернівецькій області не відображена календарна вислуга років позивача, що визначає його право на пенсію. При цьому, згідно подання від 04 жовтня 2021 року №845/9/24-97-07-11 вислуга років позивача становить 25 років 00 місяців 07 днів з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №600/1387/21-а, однак вказане рішення не містить зобов`язань для пенсійного органу про призначення позивачу пенсії з урахуванням зазначеної у поданні вислуги років.

Також, відповідач звернув увагу на те, що на запит Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про уточнення календарної вислуги років позивача на день звільнення Головне управління ДФС у Чернівецькій області інформацію не надало.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з п "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; ... з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Відповідно до п. "в" ст. 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

При цьому, статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, при обчисленні вислуги років позивача, які мають враховуватися при призначення пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ, слід керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (Постанова №393).

За таких обставин, посилання апелянта на неможливість застосування до спірних правовідносин Постанови №393 суд відхиляє, оскільки остання прийнята на підставі та на виконання положень Закону №2262-ХІІ.

Так, приписами пункту 1 Постанови №393 визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у п. ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, зокрема, пункт "а" статті 12, визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом. У випадку позивача, мінімальний розмір вислуги складає 23 календарних роки та 6 місяців.

При цьому, положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, тоді як посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові у справі №805/3923/18-а від 03.03.2021.

У вказаній справі Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 та зазначив, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Таке правове регулювання та висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок, що визначена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням Закону №2262-ХІІ не суперечить.

Відповідно до ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Тобто, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Постанови №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно подання Головного управління ДФС у Чернівецькій області про призначення пенсії ОСОБА_1 від 04 жовтня 2021 року №845/9/24-97-07-11 його вислуга років станом на 21 вересня 2021 року для призначення пенсії (з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №600/1387/21-а) становить 25 років 00 місяців 07 днів, в пільговому розрахунку складає 31 рік 06 місяців 25 днів. Вказане подання в подальшому було надіслане відповідачу.

Таким чином, календарна вислуга років позивача для призначення пенсії за вислугу років на день звільнення становить 25 років 00 місяців 07 днів, а в пільговому розрахунку - 31 рік 06 місяців 25 днів.

Враховуючи, що позивач проходив службу, яка передбачена Постановою №393, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку в цілях призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років як особі, вислуга років якої становить понад 31 рік, є протиправними.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Крім того, у апеляційній скарзі позивачем не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.