Справа № 620/4090/22
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/4090/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- 1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошей, що належать йому та є його власністю, у розмірі 1 248 221,23 грн. (пенсії за минулий час);

- 2. стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 пенсію за минулий час, з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2022 року, в розмірі 1 248 221,23 грн. (один мільйон двісті сорок вісім тисяч двісті двадцять одна грн. 23 коп. ), однією сумою;

- 3. визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплати 3% річних, інфляційних втрат та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії;

- 4. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити розрахунок інфляційних втрат, виходячи з указаної відповідачем суми 1 248 221,23 грн. (пенсія за минулий час з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року) та заяви від 08.02.2021 року про перерахунок пенсії з 01.04.2019 року (невиплата з 01.02.2021 року - з першого числа місяця подання заяви) у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії та видати ці розрахунки ОСОБА_1 ;

- 5. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити розрахунок компенсації втрати частини доходів (пенсії), виходячи з указаної відповідачем суми 1248 221,23 грн. (пенсія за минулий час з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року) та заяви від 08.02.2021 року про перерахунок пенсії з 01.04.2019 року (невиплата з 01.02.2021 року - з першого числа місяця подання заяви) у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії та видати ці розрахунки ОСОБА_1 ;

- 6. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити розрахунки 3% річних, виходячи з указаної відповідачем суми 1 248 221,23 грн. (пенсія за минулий час з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року) та заяви від 08.02.2021 року про перерахунок пенсії з 01.04.2019 року (невиплата з 01.02.2021 року - з першого числа місяця подання заяви) у зв`язку з несвоєчасним проведенням перерахунку та несвоєчасною виплатою перерахованої раніше призначеної пенсії та видати ці розрахунки ОСОБА_1 ;

-7. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області подати до суду у місячний строк, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Нормами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, як слідує із прохальної частини позовної заяви, предметом даного позову є вимоги позивача про визнання протиправними дій, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області суми пенсії в розмірі 1 248 221,23 грн, проведення інфляційних втрат та компенсації втрати доходів.

При цьому, обґрунтовуючи відповідні вимоги, позивач зазначив, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21 ГУ ПФУ в Чернігівській області проведено перерахунок його пенсії та внаслідок проведеного перерахунку залишилась не виплаченою сума різниці пенсії в розмірі 1 248 221,23 грн.

На звернення позивача щодо виплати спірної суми, ГУ ПФУ в Чернігівській області листом від 30.05.2022 № 3851-2815/у-02/8-2500/22 повідомлено, що різниця пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21 за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 складає 1248221,21 грн, яка буде виплачена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Позивач вважає протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Таким чином, із наведених вище обставин слідує, що спірні правовідносини фактично виникли у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням рішення суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Як слідує із змісту позовної заяви, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21 ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснило перерахунок пенсії позивачу, але виплату за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 1 248 221,21 грн не проведено.

Тобто питання виплати позивачу пенсії в сумі 1248221,23 грн. охоплюється рішенням суду у справі №№620/9954/21 та належить до предмета його виконання.

Однак позивач, не погоджуючись з повнотою виконання цього рішення, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21 в частині виплати різниці пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2022.

За приписами статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів накладення штрафу (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд звертає увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (статті 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18.

Аналізуючи предмет спору у цій справі доходжу до висновку, що даний позов в частині позовних вимог 1 та 2 фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21.

Разом із тим, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 у справі №826/13146/18, вирішуючи подібний спір пов`язаний із виконанням судового рішення, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За вказаних обставин зазначаю, що ініційований позивачем спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог до відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб чинне рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21.

При цьому, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі №620/9954/21порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в порядку статті 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до пункту 2 частини першої статі 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Проаналізувавши предмет позову у справі №620/4090/22, суд дійшов висновку, що позовні вимоги (п.1, 2) фактично спрямовані на виконання іншого рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №620/9954/21. Тобто, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання вищевказаного рішення. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення (пункт 2 частина перша статті 170 КАС України).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що дана обставина, згідно із пунктом 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для відмови позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у справі №620/4090/22 в частині позовних вимог 1, 2.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 620/4090/22 в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошей у розмірі 1 248 221,23 грн. (пенсії за минулий час) та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 пенсію за минулий час, з 01.04.2019 по 31.05.2022 в розмірі 1 248 221,23 грн, однією сумою.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко