Справа № 160/5419/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5419/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 (суддя Ільков В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому, зу урахуванням уточнень від 20.04.2021, просив

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області викладене у листі-відповіді №1146-26440/м-01/8-0400/21 від 15.01.2021 року щодо зменшення йому основного розміру пенсії за вислугу років під час перерахунку з 01.10.2020 з 90% від відповідних сум грошового забезпечення до 60% від відповідних сум грошового забезпечення та обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми заробітної плати згідно довідки від 24.12.2020 року №21-447 вих-20 про розмір заробітної плати без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отримуваною пенсією з 01 жовтня 2020 року разово одним платежем згідно довідки від 24.12.2020 №21-447 вих-20, що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням раніше проведених виплат;

- допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення, відповідно до вимог ст.382 КАС України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом №1146-26440/М-01/8-0400/21 від 15.01.2021 року, про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині розрахунку 60% від заробітку і застосуванні максимального розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії № 21-447 вих-20 від 24.12.2020 року, без обмеження пенсії у її граничному максимальному розмірі відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, а також, здійснити виплату різниці в нарахованій та фактично виплаченій ОСОБА_1 сумі пенсії починаючи з 01.10.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що враховуючи висновки Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром пенсії не може бути здійснено. Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відтак, підстави для задоволення позовних вимог для перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що з огляду на рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 він має право на перерахунок пенсії, та відмова у проведенні перерахунку пенсії у розмірі 90% від розміру заробітної плати із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії є втручанням у майнові права позивача у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач з 19.02.2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Прокуратурою Дніпропетровської області позивачу надано довідку від 24.12.2020 року №21-447вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, згідно з якою розмір заробітної плати за відповідною посадою вказано станом на 11.09.2020 року.

Із вказаною довідкою про розмір заробітної плати позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про проведення перерахунку пенсії.

Листом №1146-26440/М-01/8-0400/21 від 15.01.2021 року управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.10.2020 року у розмірі 60% від заробітку. Пенсія обмежена максимальним розміром, який складає 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб.

Як видно із вищезазначеного листа, відповідач посилається на норми ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ та зазначає, про те, що враховуючи отриману довідку Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №21-346вих20 від 23.10.2020 року, за результатами проведеного перерахунку розмір пенсії позивача за вислугу років з 01.10.2020 року складає 17120,00 гривень. З 01.12.2020 року, у зв`язку зі змінами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проведено автоматичний перерахунок та розмір пенсії складає 17690 гривень. Належна доплата з 01.10.2020 року по 31.01.2021 року буде нарахована в лютому поточного року.

Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при перерахунку пенсії було незаконно зменшено відсоток (процент) розміру пенсії з 90% до 60%, та протиправно застосовано обмеження суми пенсії максимальним розміром, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить наступних висновків.

Спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Наведені питання були предметом розгляду Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду та правова позиція стосовно вирішення цих питань була викладена в постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20.

У цій справі Верховний Суд відступив від правової позиції, що була викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 про те, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Так, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок, як вважає Верховний Суд, узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, Верховний Суд виходив із такого.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Досліджуючи доводи позивача щодо незворотності, відповідно до статті 58 Конституції України, дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, колегія суддів зазначає таке.

Згідно висновків Конституційного Суду щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.

Аналізуючи позицію суду, що частина 1 статті 22 Конституції України забороняє при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності, колегія суддів зазначає таке.

Гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

З огляду на наведене, випливає висновок, що на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Переходячи до вирішення питання щодо правомірності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів зазначає таке.

У наведеній вище постанові Верховного Суду, останній відступив від позиції, що була викладена в постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а про те, що оскільки позивач є непрацюючим пенсіонером, і пенсія призначена йому до 01.01.2016, то до розміру пенсії позивача не застосовуються обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

Відступаючи від такої позиції, Верховний Суд відзначив.

За змістом статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про прокуратуру , не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Отже, положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

За таких умов, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, за наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо визначення відсоткового розміру суми заробітної плати для розрахунку пенсії та щодо обмеження пенсії максимальним розміром, в решті позовні вимоги також не підлягають задоволенню з огляду на їх похідний характер.

Враховуючи наведене, колегія судів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального, що відповідно до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 скасувати та прийняти нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко