Справа № 480/11295/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області (далі - відповідач), в якій з урахування уточнень просить:
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації від 04.11.2011 року № 1034 вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 . Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04.11.2020 по справі 587/2162/20 визнано за ОСОБА_1 право на завершення приватизації з отриманням правовстановлюючих документів на земельну ділянку загальною площею 1,00 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі вищезазначених документів, ТОВ "Опус Ресурс" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області. Проект землеустрою був погоджений, про що в п. 10 Висновку про розгляд документації із землеустрою від 11.03.2021 року за № 5123/82- 21.
Позивач звернувся до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки від , проте рішенням Миколаївської сільської ради від 23.09.2021 №77 від 10.08.2021 у затвердженні проекту землеустрою через те, що не зареєстроване право комунальної власності на вказану земельну.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у справі без виклику сторін.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що рішення суду від 04.11.2020 (справа 587/2162/20), в частині надання дозволу про закінчення приватизації саме земельної ділянки 1,0000 га, не означає передачу її у приватну власність.
Кожен громадянин України, який зацікавлений в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної владності, обмежений двома критеріями - це вид використання (ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України) та граничний розмір (ст. 121 Земельного кодексу України).
При цьому ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачає, що передання земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом проводиться один раз за кожним видом використання. Тобто, громадянин може використати своє право на безопла приватизацію земельної ділянки певного виду використання лише оди раз у межах норм безоплатної приватизації. Після реалізації такого права можливість повторного отримання земельної ділянки однакового виду використання, хоч і в межах безоплатної приватизації, втрачається.
Між тим, інформація про використане позивачем такого права взята з відкритих джерел та у відповідності до чинного законодавства (додатки).
Крім того земельна ділянка на яку надано дозвіл ОСОБА_2 , на розробку проекту землеустрою розпорядженням від 04.11.2011 № 1034 (1 га) і земельна ділянка бажана в проекті не співпадають та є різними земельними ділянками, які перебувають у користуванні інших осіб. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Тому оскаржуване рішення є законним.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій підтримав уточнені позовні вимоги.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації від 04.11.2011 року № 1034 вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 49,75 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель запасу на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області. Згідно додатку до вказаного розпорядженням, у списку громадян, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 1,00 га значиться ОСОБА_2 .
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04.11.2020 по справі 587/2162/20 визнано за ОСОБА_1 право на завершення приватизації з отриманням правовстановлюючих документів на земельну ділянку загальною площею 1,00 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Сумського районного суду Сумської області від 04.11.2020 по справі 587/2162/20 набрало законної сили 04.12.2020.

За заявою позивача від 01.03.2021 ТОВ "Опус Ресурс" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер :06:002:0046.

Проект землеустрою був погоджений, про що в п. 10 Висновку про розгляд документації із землеустрою від 11.03.2021 року за № 5123/82- 21.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, проте рішенням Миколаївської сільської ради від 13.08.2021 №04 відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер :06:002:0046 у зв`язку з тим, що не зареєстроване право комунальної власності на вказану земельну.

Позивач повторно звернувся до відповідача із заявою від 10.09.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046 для ведення особистого селянського господарства, на території Ятрубинської сільської ради Сумського району Сумської області.

Рішенням тринадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 23.09.2021 № 77 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046 - для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктівна території Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області з наступних підстав:

- є невідповідність викопіювання та фактичному місцю розташування земельної ділянки;

- згідно ст. 121 Земельного кодексу України використано право безоплатної приватизації за даним видом цільового призначення: 01.03 - для видення особистого селянського господарства.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями комунальної власності територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За приписами ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України та п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" свідчить про те, що рішення щодо затвердження технічної документації для передачі земельної ділянки у власність повинно бути прийняте саме на пленарному засіданні ради.

Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оскаржуваним рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 23.09.2021 № 77 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046 - для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області з наступних підстав:

- є невідповідність викопіювання та фактичному місцю розташування земельної ділянки;

- згідно ст. 121 Земельного кодексу України використано право безоплатної приватизації за даним видом цільового призначення: 01.03 - для видення особистого селянського господарства.

У відзиві на позовну заяву позивач зазначає, що земельна ділянка на яку надано дозвіл ОСОБА_2 , на розробку проекту землеустрою розпорядженням від 04.11.2011 № 1034 (1 га) і земельна ділянка бажана в проекті не співпадають та є різними земельними ділянками, які перебувають у користуванні інших осіб.

Разом з відзивом відповідачем надано копію заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки від 05.07.2011, копію розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації від 04.11.2011 року № 1034 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" з додатком та схемою.

Також відповачем надано витяг з Публічної кадастрової карти України, в якому відмічено розташування земельних ділянок згідно розпорядження РДА та бажане розташування земельної ділянки.

Викопіювання з чергового кадастрового плану земельної ділянки за межами населених пунктів на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області міститься і в матеріалах проекту, наданого позивачем.

Проте, в оскаржуваному рішенні відсутні посилання на графічні матеріали в яких зазначається бажане місце розташування земельної ділянки на підставі яких зробрлено висновок про невідповідність викопіювання та фактичному місцю розташування земельної ділянки; Також відповідачем не вказано в якій частині місце розташування земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046, що вказано в проекті, не відповідає місцю розташування земельної ділянки зазначеному у графічних матеріалах, що додається до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Твердження відповідача у відзиві щодо перебування бажаної земельної ділянки у користуванні інших осіб, не підтверджено документально та не вказано в користуванні яких саме осіб вона перебуває.

Також суд зазначає, що відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів.

При цьому, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення, що визначено ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.09.2021 вбачається, що власником бажаної до виділення земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046 є територіальна громада в особі Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області.

Відмовляючи позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046 в оскаржуваному рішені Миколаївська сільська рада зазначає, що вже використано право безоплатної приватизації за даним видом цільового призначення: 01.03 - для видення особистого селянського господарства.

Додатком до відзиву, відповідачем надано 4 сторінку витягу з державно реєстру речових прав, в якій відображено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-6593/16-СГ виданого 11.09.2017, державним реєстратором 04.10.2017, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1.9152 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:003:2076.

Як вже заначалося, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04.11.2020 по справі 587/2162/20 визнано за ОСОБА_1 право на завершення приватизації з отриманням правовстановлюючих документів на земельну ділянку загальною площею 1,00 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, судом було надано позивачу лише право на завершення приватизації, а не визначено право власності на спірну земельну ділянку. Таким чином, саме відповідач, як cуб`єкт владних повноважень, який здійснює розпорядження цією земельною ділянкою, уповноважений приймати рішення про передачу чи відмову в її передачі позивачу у власність.

Таке рішення повинно бути прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Однак, у оскаржуваному рішенні не конкретизовано ким та коли використано право безоплатної приватизації за даним видом цільового призначення: 01.03 - для видення особистого селянського господарства.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення відповідача є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вбачає необхідним визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Також суд не погоджується з доводами позивача про те, що у разі погодження проекту землеустрою у відповідності до статті 186-1 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельним кодексом України, позбавлений можливості приймати альтернативні рішення крім як рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, оскільки на час прийняття відповідачем рішення "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність", на підставі Закону № 1423-IX від 28.04.2021, в статтю 118 Земельного кодексу України внесено зміни та виключено статтю 186-1 Земельного кодексу України.

Суд вважає помилковими твердження позивача про відсутності у сільської ради дискреційних повноважень і з огляду на ту обставину, що погодження проекту землеустрою є складною процедурою, яка залежить не тільки від того, чи було позивачем надано всі необхідні документи, а й від того чи отримано всі необхідні погодження від законодавчо визначених органів влади, чи відповідає проект землеустрою вимогам чинного законодавства, містобудівній документації.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 13.01.2022 по справі № 200/13539/19-а.

Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Оскільки за результатами розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки відповідачем не було прийнято обгрунтованого рішення, суд з урахуванням вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.09.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046 для ведення особистого селянського господарства, на території Ятрубинської сільської ради Сумського району Сумської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Також суд зазначає, що відповідно до пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, а саме: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

А відтак, позовні вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою з метою передачі у власність земельної ділянки не підлягають задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 908,00 грн., сплачені за квитанцією від 27.10.2021.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 23.09.2021 № 77.

Зобов`язати Миколаївську сільську раду Сумського району Сумської області (вул. Шевченка, 1, с. Миколаївка, Сумський район, Сумська область, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.09.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :06:002:0046 для ведення особистого селянського господарства, на території Ятрубинської сільської ради Сумського району Сумської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Шевченка, 1, с. Миколаївка, Сумський район, Сумська область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар