Справа № 404/2136/21
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2136/21
Номер провадження 2-а/404/39/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону 1 роти 3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Олексієнко Вікторії Миколаївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №3923004 від 16 березня 2021 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення пункту 8.7.3 ПДР України та закрити провадження по справі.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач 16 березня 2021 року на своєму автомобілі Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повертався додому у м. Кропивницький через м. Вінниця. Після проїзду перехрестя за адресою зазначеною у постанові, Хмельницьке шосе 101 в м. Вінниця, був зупинений співробітниками поліції, а саме капралом поліції Олексієнко В.М. Зазначеним співробітником поліції було винесено щодо нього постанову серії ЕАН №39230094 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3 ПДР України.

Як вбачається зі змісту постанови, 16 березня 2021 року о 01 год. ночі рухаючись по Хмельницькому шосе у м. Вінниця, він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовте світло), тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до даної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушують його права.

Зазначено, що 16 березня 2021 року позивач дійсно рухався на своєму автомобілі по Хмельницькому шосе у м. Вінниця зі швидкістю близько 50 км. на год. Протягом деякої відстані від нього позаду рухався патрульний автомобіль поліції, без сигнальних маяків, інших автомобілів, які б рухалися у попутному чи зустрічному напрямку не було. Під`їжджаючи до чергового перехрестя звернув увагу на сигнал світлофора, який був зеленим, тобто дозволяв проїзд. Проїхавши перехрестя, перебуваючи за межами пішохідного переходу, за перехрестям, працівниками поліції було включено черговий проблисковий маячок, поглянувши у дзеркало заднього виду він бачив, що в той час ще горів жовтий сигнал світлофора, а отже здійснив проїзд перехрестя на зелене світло світлофора.

Вказано, що позивач діяв відповідно до п. 16.8 ПДР, який не тільки дозволяє, а й зобов`язує водія, що виїхав на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Співробітником поліції, який виніс постанову не було прийнято до уваги п. 8.11 ПДР, який дозволяє водієві, що не може за зміни сигналу світлофора зупинити транспортний засіб у вказаному ПДР місці, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжувати рух за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Фактично він діяв правомірно і у його діях взагалі не було порушень вимог ПДР.

Фото-відео фіксація правопорушення дозволеними засобами не здійснювалась та була відсутня взагалі. Також під час розгляду справи він неодноразово наголошував на тому, що потребує юридичної допомоги, бо має на це право та просив перенести розгляд справи та винесення постанови, але посадова особа не звертала уваги на його прохання. Під час розгляду справи не було роз`яснено його права та обов`язки.

Вважає, що його дії жодним чином не порушували вимоги ПДР України, а навіть, якщо зробити припущення та взяти до уваги те, що маневр він закінчував на жовте світло світлофора, його дії все одно відповідали п.п.8.10, 8.11, 16.8 ПДР України. За вказаних обставин вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а його діях немає складу правопорушення.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

06 вересня 2021 року від представника Управління патрульної поліції у Вінницькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2012 року замінено по справі неналежного відповідача поліцейського батальйону 1 роти 3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Олексієнко В.М. на належного відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області, відкладено судовий розгляд.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник позивача подав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. Вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представники відповідачів Управління патрульної поліції у Вінницькій області та Департаменту патрульної поліції, будучи належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явились.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3923004 від 16 березня 2021 року, позивач 16 березня 2021 року о 01:13:52 год. керуючи транспортним засобом марки Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 101 км., проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Доказів, які б підтверджували те, що позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовтий), відповідачем не надано, а тому правомірності спірної постанови не доведено.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У даній справі позивач заперечує факт порушення ним вимог п. п. 8.7.3 (г) Правил дорожнього руху, відтак й вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. З огляду на відступіть доказів, які спростовували б такі твердження позивача, суд бере їх до уваги.

За даних обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно із вимогами частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Щодо вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що становить 5 000 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат досліджується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником управління подано до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами, просив відмовити у задоволення заяви щодо стягнення зазначеного позивачем розміру судових витрат, понесених ним у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на складність справи та обсяг дій вчинених адвокатом в її межах, враховуючи надання належних доказів на підтвердження заявленої суми, однак виходячи з критеріїв розумності, справедливості, співмірності, відшкодуванню підлягають понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

З огляду на те, що оскаржувану постанову скасовано, а позивачем на підтвердження сплати судового збору надано належні докази, на його користь підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 73-77, 241-247, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН № 3923004 від 16 березня 2021 року інспектора батальйону 1 роти 3 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Олексієнко Вікторії Миколаївни про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП: НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. та судові витрати пов`язані із правничою допомогою адвоката у розмірі 2 000 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.07.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда