Справа № 727/1623/22
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/1623/22
Провадження № 2-а/727/53/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Дячук І.М.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.02.2022 року на його мобільний телефон та на особисту електронну адресу надійшло повідомлення з Приватбанку про арешт його рахунків. 15.02.2022 року , він звернувшись до державного виконавця Піц А.В для ознайомлення з виконавчим провадженням, отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68267405 від 14.02.2022 року з додатками до постанови та дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП, а також про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., стягнення виконавчого збору 68,00грн. та витрат 210.50коп. загальна сума 958грн.50коп.

ОСОБА_1 у поданому до суду позові не оспорює , що перевищення швидкості відбулося, що воно зафіксоване належним чином, що він є власником транспортного засобу , а значить відповідальною особою. Проте як підставу звернення до суду з даним позовом вказує те, що його не повідомили належним чином про факт вчинення адміністративного правопорушення. Він дізнався про факт винесення відносно нього постанови від державного виконавця , що спричинило порушення його права на захист, а тому вважає зазначену постанову протиправною.

Просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки був позбавлений права на звільнення від адміністративної відповідальності , якщо б протягом 20 -ти календарних днів з дня вчинення відповідного адміністративного правопорушення або з дня набрання законної сили постанови про накладення адміністративного стягнення звернувся особисто до органу ( посадової особи) уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення із заявою про визнання зазначеного факту правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповіальності , а також надав докуменнт про сплату відповідного штрафу.

Також він був позбавлений можливості сплатити 50% від розміру штрафу згідно з ст. 297-1 КУпАП, а саме 170грн. , що вважалося б виконанням постанови, або ж міг сплатити 100% штрафу протягом 30 днів з дня набрання законної сили, тобто 340 грн., що також вважалось би добровільним виконанням постанови. Натомість він дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності від державного виконавця і матеріальний тягар його відповідальності зріс до 200% розміру штрафу. Він був позбавлений можливості оскаржити постанову до вищестоящих органів.

Посилаючись на наведене просить позовні вимоги задовольнити.

24.06.2022 року відповідач надіслав відзив на позов. В якому звертає увагу суду на обставини, що слугували підставою для виенення працівником поліції оскаржуваної постанови. Зауважує, що постанова була направлена позивачу та надає відповідні докази про це. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити та розглянути справу без участі представника відповідача.

В судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні позовній заяві. Та доповнив, що він дійсно є власником транспортного засобу, однак у час зазначений у спірній постанові , керував не він, і не він вчиняв адміністративне правопорушення, оскільки його транспортним засобом на правових підставах керує інша особа. Однак в зв"язку з тим, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не була йому надіслана він був позбавлений можливості захистити свої права у способи, що зазначив у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив :

03.10.2021 року поліцейським Департаменту патрульної поліції Мардаровською Н.О. винесено постанову серії 1АВ №02773884 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн..

Зі змісту постанови серії 1АВ №02773884 від 03.10.2021 року вбачається, що 25.09.2021року о19год.57хв. за адресою м.Чернівці, Старожучківський шлях у напрямку вул.. Білоруської, особа, яка керувала транспортним засобом марки «БМВ 525Д», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год. чим порушила п. 12.9 (б) ПДР України.

Позивач просить вказану постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, бо вважає що Постанову направлено на виконання з грубим порушенням, що призвело до порушення прав людини, в тому числі на захист, а тому Постанова не може залишатись чинною і підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанов про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

У відповідності до п. 12.9 б ПДР України водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ч. 2 ст.222КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст.222КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які, мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

14 липня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-УІІІ, що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Статтею 14-2КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ч.3 ст. 14-2 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно статті 279-3КУпАП звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, у відповідності до ч.1 вказаної статті, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічну норму закону, щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містить також ст.14-1, 279-3 КУпАП, розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020 року.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 13 від 13 січня 2020 року, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знаку транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №13від 13січня 2020 року під час опрацювання інформаційних файлів, метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками правопорушення та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення адміністративної постанови (далі - матеріали автоматичної фіксації), уповноважений поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 13 від 13 січня 2020 року, при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в додатку 1 до цієї Інструкції.

Судом встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем «БМВ 525Д», д.н.з. НОМЕР_1 зафіксовано приладом «Каскад» в автоматичному режимі, та не заперечується позивачем .

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом «Каскад» № 173-1220 який відповідає вимогам ДТСУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні,вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги» та має сертифікат відповідності типу №UA.TR.001 5-19 Rev.1, що дійсний в період з 04.06.2019 року по 14.01.2029 року.

На поданих представником відповідача посиланні в мережі інтернет https://bdr.mvs.gov.ua/user/resolution/view/l%D0%90%D0%92/00007403 наявні фотознімки міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушень, а саме: дата та час вчинення правопорушень; місце вчинення правопорушень; географічні координати місця вчинення правопорушень; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем, власником якого є позивач, доведений в повній мірі.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, будучи власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зацікавленим та вживати належних заходів задля забезпечення дотримання правил дорожнього руху та неухильного виконання вимог чинних нормативно-правових актів. Гарантування функціонування врегульованих правом суспільних відносин покладається на державу. У цьому й полягає її правоохоронна функція.

Законом України № 596-VIII від 14.07. 2015 року КУпАП доповнено статтями 279-1-279-4, в яких прописано особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі тощо. Більше того, ст. 279-3 КУпАП регламентує можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є встановлення належного користувача транспортного засобу. Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14.11.2018 р. № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу. Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Позивач в судовому засіданні посилаючись на те, що транспотним засобом керував не він, а на відповідних правових підставах інша особа, жодних доказів про це не надав

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову відповідача без змін.

Посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваних постанов на те, що ним не отримувались постанова про накладення адміністративного стягнення, через що він не мав можливості визначитися щодо оплати накладеного штрафу, судом до уваги не береться, оскільки не отримання постанови про накладення адміністративного стягнення не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення пов`язаного із перевищенням швидкості руху та не свідчить про неправомірність прийнятої щодо нього постанови, а тому такі посилання не можуть слугувати законною підставою для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не заперечує факту вчинення адміністративного правопорушення, а лише посилається на те, що він не знав про існування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки вважає, що відповідач не вручив/не надіслав на його адресу вказану постанову. Однак неотримання постанови про накладення адміністративного стягнення не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушень, пов`язаних із перевищенням швидкості руху, та не свідчить про неправомірність прийнятої щодо нього постанови, а тому такі посилання не можуть бути достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Зважаючи на те, що позивачем не подано доказів, передбачених ч.1 ст. 279-3 КУпАП, які б давали право звільнити позивача від адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, у суду відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

В даному випадку тільки позивач, як особа за якою зареєстровано транспортний засіб, має право визначати, як використовувати транспортний засіб. А тому, посилання позивача на те, що йому не надходили відомості про притягнення до адміністративної відповідальності, не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не доведено наявності підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №02773884 від 03.10.2021, винесена інспектором Департаменту патрульної поліції Мардаровською Н.О. на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Вчинення адміністративного правопорушення зафіксоване технічним засобом Каскад 173-1220, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 "Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги".

Технічний засіб Каскад 173-1220 має сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 5-19 Rev.1 відповідності комплексу автоматичної фото / відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху "КАСКАД" Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" дійсний до 14.01.2029 року та експертний висновок, згідно якого комплекс фото / відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху "КАСКАД" відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі "Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху "КАСКАД". Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації".

З огляду на зазначене, суд проходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 02773884 від 03.10.2021 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивача ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КупАП, у зв`язку з чим постанова серії 1АБ № 02773884 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, є законною та підлягають залишенню без змін.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично не погоджується з порядком виконання оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення, однак не оскаржує в судовому порядку дій відповідача та державного виконавця щодо примусового виконання таких постанов і стягнення штрафу у подвійному розмірі. Тобто, на переконання суду, позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, яке могло б бути відновлене у порядку, встановленому КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 9, 14-2, 122, 222, 251, 279-3 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 13 від 13 січня 2020 року, ст.ст.2, 5, 6, 72-77, 139, 241, 246, 255, 286, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режиміта закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Танасійчук Н.М.