Справа № 360/82/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року справа №360/82/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 р. у справі № 360/82/21 (головуючий І інстанції Чернявська Т.І., повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року у м.Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області про скасування рішення сорок дев`ятої сесії сьомого скликання Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області від 01 жовтня 2020 року № 49/64 як неправомірне; зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) у загальному розмірі 9,77 умовних кадастрових одиниць із земель сільськогосподарського призначення - сінокоси та пасовища відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0068989, виданого на підставі рішення Троїцької районної державної адміністрації від 11 грудня 1996 року № 494, зареєстрованого 25 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №194, яка утворена при розпаюванні земель колективної власності КСП ім. Калініна.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року замінено позивача ОСОБА_2 правонаступником ОСОБА_1 .

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 р. позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення сорок дев`ятої сесії Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області сьомого скликання від 01 жовтня 2020 року № 49/64 ««Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП ім. Калініна». Зобов`язано Нижньодуванську селищну раду Сватівського району Луганської області повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_2 від 22 січня 2019 року, зареєстровану за № 22, про виділення земельної ділянки із земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) згідно з сертифікатом ЛГ № 0068989 від 03 січня 1997 року, площею по 2,38 умовних кадастрових гектарів на кожен сертифікат (сінокоси та пасовища) із земель колишнього КСП ім. Калініна із вирішенням питання про надання ОСОБА_1 , як спадкоємиці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 743 (спадкова справа № 25/2021), дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею по 2,38 умовних кадастрових гектарів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) у загальному розмірі 9,77 умовних кадастрових одиниць із земель сільськогосподарського призначення - сінокоси та пасовища відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0068989, виданого на підставі рішення Троїцької районної державної адміністрації від 11 грудня 1996 року № 494, зареєстрованого 25 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №194, яка утворена при розпаюванні земель колективної власності КСП ім. Калініна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач вважає, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту не є ефективним засобом та не відновлює у повному обсязі порушені його права.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_2 22 січня 2019 року звернувся до Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області з заявою від 22 січня 2019 року, зареєстрованою за № 22, про виділення земельної ділянки із земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) згідно з сертифікатом ЛГ № 0068989 від 03 січня 1997 року, площею по 2,38 умовних кадастрових гектарів на кожен сертифікат (сінокоси та пасовища) із земель колишнього КСП ім. Калініна та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею по 2,38 умовних кадастрових гектарів (а.с. 46).

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068989, виданого Троїцькою районною державною адміністрацією Луганської області 03 січня 1997 року на підставі рішення Троїцької районної державної адміністрації Луганської області від 11 грудня 1996 року № 494 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28 січня 1997 року за № 194, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна розміром 9,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 27).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 812/1498/19 ( набрало законної сили 07.08.2020р.) визнано протиправною бездіяльність Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_2 від 22 січня 2019 року, зареєстрованої за вх. № 22; зобов`язано Нижньодуванську селищну раду Сватівського району Луганської області розглянути заяву ОСОБА_2 від 22 січня 2019 року, зареєстровану за вх. № 22, на пленарному засіданні Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 85-88).

01 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою, зареєстрованою за № 243, якою просив повідомити про стан виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 812/1498/19 (а.с. 25).

01 жовтня 2020 року Нижньодуванською селищною радою Сватівського району Луганської області прийнято рішення за № 49/64 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП ім. Калініна», яким відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП ім. Калініна (а.с. 26, 47).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 15 лютого 2021 року серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області від 20 серпня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 743, ОСОБА_1 , є спадкоємицею майна ОСОБА_2 , а саме земельної частки (паю) в розмірі 2,38 ум. кад. га, з них: сіножаті - 0,06 ум. кад. га, пасовища - 2,32 ум. кад. га, що знаходиться на території колишнього КСП ім. Калініна, с. Новочервоне Сватівського (Троїцького) району Луганської області і належала ОСОБА_2 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068989, виданого Троїцькою районною державною адміністрацією Луганської області 03 січня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) 28 січня 1997 року за № 494 від 11 грудня 1996 року по КСП ім. Калініна Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області, що підтверджується інформаційною довідкою про земельну частку (пай), виданою 24 лютого 2021 року за № 99/114-21 Відділом у Троїцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (а.с. 75).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року замінено позивача ОСОБА_2 правонаступником ОСОБА_1 .

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідачем апеляційна скарга у встановленому порядку не подана, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до вимог статті 308 Кодексу адміністративного судочинства, переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно статті 25 Закону № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97 ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить відповідно до закону вирішення питань регулювання земельних відносин. Зазначені питання вирішуються відповідно до закону на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За приписами статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Згідно із частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз зазначених норм свідчить, що вирішення питань передачі земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад знаходиться у площині компетенції, зокрема міських рад.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області від 01 жовтня 2020 року № 49/64 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП ім. Калініна» було відмовлено ОСОБА_2 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

При цьому, оскаржуване рішення не є мотивованою відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки не містить жодного обґрунтування його прийняття, мотивів, з яких виходив відповідач, та підстав, з яких відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП ім. Калініна.

Окрім того, під час прийняття спірного рішення відповідачем взагалі не вирішувалось питання про надання ОСОБА_1 , як спадкоємиці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 743 (спадкова справа № 25/2021), дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею по 2,38 умовних кадастрових гектарів.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) у загальному розмірі 9,77 умовних кадастрових одиниць із земель сільськогосподарського призначення - сінокоси та пасовища відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0068989, виданого на підставі рішення Троїцької районної державної адміністрації від 11 грудня 1996 року № 494, зареєстрованого 25 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №194, яка утворена при розпаюванні земель колективної власності КСП ім. Калініна.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 р. у справі № 360/82/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 р. у справі № 360/82/21 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 05 липня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 05 липня 2022 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко