Справа № 600/2336/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

05 липня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2336/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімов О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до відкриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ ТА ІСТОРІЯ ЗАЯВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі заявник) подала 04.07.2022 року до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом:

- скасування Наказу №208 від 21.06.2022 р., виданого Начальником управління комунальної власності Чернівецької міської ради ОСОБА_2 ;

- заборонити укладання договору з інших учасником аукціону;

- зобов`язати Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, затвердити протоколи аукціону від 14.06.2022 р., лот ном. LLP001-UA-893, з подальшим укладанням договору оренди з переможцем аукціону ОСОБА_1 .

1.2. Заява подана до Чернівецького окружного адміністративного суду до відкриття провадження у справі, відповідно до положень статей 25,150,152,153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

1.3. За своєю правовою природою рішення, яке заявник просить скасувати в порядку забезпечення позову, є індивідуальним актом.

ІІ. АРГУМЕНТИ ЗАЯВНИКА

2.1. Так заявник зазначає, що у зв`язку з наміром звернутись до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, а саме до начальника Управління Городенського Ярослава Дориновича, для скасування наказу №208, від 21.06.2022 р. про відмову у затвердженні протоколу аукціону LLP001-UA-893, який сформовано 14.06.2022 р. та дискваліфікацію її, ОСОБА_1 , як легітимного переможця зазначеного електронного аукціону, щодо передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83,4кв.м.

2.2. Вказує, що діючи відповідно до Закону України «Про оренду комунального майна» та регламентом ДП «Прозорро.Продажі», вона зареєструвалася як учасник для прийняття участі в аукціоні, лот № LLP001-UA-893 «Про продовження оренди комунального майна, за адресою м.Чернівці, вул. С.Бандери,5.». Її реєстрація була проведена офіційно акредитованим електронним майданчиком Національна Електронна біржа (оператор електронного майданчика - юридична особа, яка має право використовувати електронний майданчик та діє відповідно до договору, укладеного з адміністратором Прозорро.Продажі), що підтверджено необхідними документами, інформацією розміщеною на офіційному сайті «Прозорро.продажі», затвердженого Кабінетом Міністрів, відповідно до частини 2 статті 5 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Стверджує, що приймала участь в аукціоні, як фіз. особа, згідно із ст. 13, п. 3. ЗУ «Про оренду комунальної власності».

2.3. При цьому вказує, що створення електронної системи «Прозорро.Продажі» для проведення аукціонів та тендерів, програмне забезпечення якої унеможливлює допуск учасника з некоректним або неповним пакетом документів до участі в аукціоні, що також визначено нормативними актами, якими керується ДП «ПРозорро» при проведенні аукціонів. Зазначене підтверджує безпідставність наказу №208 від 21.06.2022 р. Управління комунальної власності про дискваліфікацію її, як легітимного переможця.

2.4. Також зазначає, що наказ був доданий в електронну систему «Прозорро.Продажі» без відома та візування Юридичного управління Чернівецької міської ради, а значить з порушенням процедури.

2.5. З огляду на наказ №208 від 21.06.2022 р., виданий начальником управління комунальної власності Чернівецької міської ради, видно, що він є абсолютно безпідставним та незаконним. Крім того, зі сторони начальника управління комунальної власності Чернівецької міської ради вбачається безпідставність даного наказу та швидке завантаження його в систему з метою публікації протоколу для іншого учасника, який приймав участь в аукціоні, проте програв. В діях начальника Управління комунальної власності ОСОБА_2 вбачається лобіювання інтересів учасника №2 , в особі ОСОБА_3 , яка не одержала перемогу на даному аукціоні та зневагу до ЗУ «Про оренду комунального майна», Регламент ДП «Прозоро.Продажі» та порушення процедури публікації незаконного наказу в систему, без відома та візування Юридичного управління міської ради, що передбачено процедурою.

2.6. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку, оскільки наказ начальника управління комунальної власності Чернівецької міської ради Городенського Я.Д. з огляду на вищевикладене є безпідставними та незаконними.

2.7.Тобто, продовження дій направлених на залишення наказу про дискваліфікацію законного переможця в системі мають своїм наслідком публікацію протоколу наступного учасника, який програв в аукціоні та інтереси якого афілійовано лобіює начальник управління комунальної власності ОСОБА_2 , що підтверджується його діями. У цьому випадку з цим учасником буде укладено договір оренди даного приміщення метою якого і є дії спрямовані проти мене, як заявника у вигляді моєї незаконної дискваліфікації. А отже, у такому разі матиме місце небезпека заподіяння шкоди її правам та інтересам, як заявника, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

2.8. Відтак, вважає, що при вжиття заходів забезпечення позову шляхом скасування наказу №208 від 21.06.2022 р., виданого начальником управління комунальної власності Чернівецької міської ради Городенським Я.Д., а також заборона відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені на укладання договору оренди з іншим учасником буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки воно відповідає предмету адміністративного позову та, водночас, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті до закінчення розгляду справи.

2.9. Зазначені заходи забезпечення позову не суперечать заборонам, передбаченим ч. 3-6 ст. 151 КАС України.

2.10. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду, оскільки подання адміністративного позову автоматично не зупиняє дію оскаржуваних рішень відповідача, що може призвести до застосування до позивача примусових заходів, а саме відсторонення від укладання договору оренди з заявником, як з переможцем за результатами аукціону, в тому числі втрат гарантійних внесків для участі в аукціоні, перешкоджання веденню підприємницької діяльності, що передбачалось після укладання договору оренди, обмеження прав позивача та інше.

2.12. Отже, вважає, що є достатні підстави для вжиття зазначених заходів забезпечення позову, оскільки викладені вище обставини щодо забезпечення позову та невжиття заходів щодо скасування Наказу №208 від 21.06.2022 р. про дискваліфікацію переможця аукціону, порушать та обмежать законні права позивача.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

3.2. Так, відповідно до частин 1,2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3.3. Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

3.4. У частині 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

3.5. Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

3.6. Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

3.7. На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

3.8. Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

3.19. Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 Справа East/West Alliance Limited проти України вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (див., серед інших джерел, вищезазначене рішення у справі "Аксой проти Туреччини", п. 95, та рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI) (пункт 227).

3.10. Окрім цього, в рішенні від 18.02.2010, № 54131/08 Справа Байсаков та інші проти України Європейський суд зазначив, " ... що процедура такого судового контролю становить, у принципі, ефективний засіб юридичного захисту у значенні статті 13 Конвенції стосовно скарг, пов`язаних з рішеннями про вислання та екстрадицію, але за умови існування можливості ефективної перевірки судами законності - з матеріально-правового та процесуального погляду - дискреційних дій органу виконавчої влади і можливості скасування ними такого рішення в разі необхідності (див. ухвалу у справі "Сливенко проти Латвії" [ВП], N 48321/99, п. 99, ЄСПЛ 2002-II). Однак, якщо заявник намагається запобігти своєму висланню з Договірної держави, такий засіб юридичного захисту буде ефективним лише в разі, якщо він автоматично зупиняє дію оскаржуваного рішення (див. рішення у справі "Жебремедин [Габерамадієн] проти Франції", N 25389/05, п. 66, ЄСПЛ 2007-V) (пункт 75).

3.11. Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

3.12. Водночас використання засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади.

3.13. Так, заявник стверджує, що наказ №208, від 21.06.2022 р. про відмову у затвердженні протоколу аукціону LLP001-UA-893, який сформовано 14.06.2022 р. та дискваліфікацію її, ОСОБА_1 , як легітимного переможця зазначеного електронного аукціону, щодо передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83,4 кв.м., носить очевидні ознаки протиправності, а отже суд має скасувати його в порядку забезпечення позову розпорядження та заборонити Управління комунальної власності Чернівецької міської ради вчиняти будь-які дії щодо укладання договору з інших учасником аукціону, а також зобов`язати Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, затвердити протоколи аукціону від 14.06.2022 р., лот ном. LLP001-UA-893, з подальшим укладанням договору оренди з переможцем аукціону ОСОБА_1 .

3.14. Разом з цим, на цій стадії судового процесу суд не може оцінювати наказ №208, від 21.06.2022 р. про відмову у затвердженні протоколу аукціону LLP001-UA-893 та вважати його таким, що містить очевидні ознаки протиправності, оскільки в іншому випадку втрачається сенс розгляду самої справи по суті, під час якого такому наказу буде надана оцінка на предмет його правомірності.

3.15. Більше того, згідно частини 6 статті 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

3.16. Оскільки у цій справі заявник просить суд зупинити та по-іншому втрутитись в аукціон, який проводиться від імені органу місцевого самоврядування, слідує, що у забезпеченні позову необхідно відмовити, оскільки положення чинного законодавства не допускають вжиття заходів забезпечення позову у даних правовідносинах.

3.17. Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для забезпечення позову, а тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150,151,154,243,248,256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов