Справа № 722/692/22
Суддя: Унгурян С. В.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/692/22
Номер провадження 2-а/722/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м.Сокиряни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Буза Олександра Васильовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №454932 від 18.04.2022 року, винесену відповідачем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови він 18 квітня 2022 року, о 13 год. 00 хв., керуючи автомобілем «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Н-03, зі швидкістю 91 км/год., чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 41 км/год., швидкість вимірювалась приладом «TRUCAM LTI20/20» ТС000570, у зв`язку із чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, а постанову незаконною, необґрунтованою, надуманою та такою, що винесена передчасно та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, 18 квітня 2022 року приблизно о 13 год. 00 хв. позивач, керуючи транспортним засобом «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-03 з міста Чернівці додому у с. Білоусівка Дністровського району Чернівецької області та за селом Недобоївці Дністровського району Чернівецької області був зупинений працівником поліції.

Працівник поліції, який зупинив позивача та підійшов до транспортного засобу, на якому він рухався, як стало відомо пізніше, це був ОСОБА_2 повідомив йому, що він рухався зі швидкістю 91 км/год., у зв`язку із чим перевищив допустиму швидкість руху у населеному пункті.

З даним твердженням працівника поліції позивач не погодився та пояснив, що він виїхав із населеного пункту і рухався із такою ж швидкістю як і інші транспортні засоби. Даний факт може підтвердити свідок даної події, дружина позивача - ОСОБА_3 , яка у той час знаходилася разом з ним у транспортному засобі.

Проте, ОСОБА_2 наполіг на тому, що місце зупинки знаходиться у межах населеного пункту, при цьому не надаючи жодних доказів, які могли б це підтвердити. Далі, ОСОБА_2 сказав позивачу надати йому документи для ознайомлення, на що позивач повідомив, що документи у нього в електронному вигляді, на телефоні в додатку «Дія». Після чого, ОСОБА_2 спробував вирвати з рук у позивача телефон останнього, в результаті чого кинув на підлогу окуляри позивача, які висіли у нього на шиї. Через падіння із оправи окулярів випало скло і ОСОБА_2 навмисно його роздавив. ОСОБА_2 спілкувався із позивачем у грубій формі, спочатку намагався затримати останнього, потім сказав, що не буде затримувати його фізично, але пригрозив позивачу, що той ще нескоро поїде з місця зупинки, що транспортний засіб, на якому рухався позивач заберуть для потреб Збройних Сил України, а його призвуть до лав ЗСУ.

Після цього, ОСОБА_2 пішов до службового транспортного засобу, в якому сиділа його колега, як стало відомо пізніше, це була інспектор взводу №1 роти №4 УПП в Чернівецькій області ДПП лейтенант поліції Артимюк Іоланта Василівна, яка винесла відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 126 КупАП.

Про оскаржувану постанову позивачу стало відомо лише 14 травня 2022 року, коли він отримав листа у відділенні Укрпошти.

Факти викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності. Поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними належними, достовірними та допустимими доказами, а які саме матеріали справи додаються до постанови позивачу невідомо, жодних підтверджень обставин перевищення швидкості під його керуванням в населеному пункті йому надано не було, як і не було надано підтверджень щодо наявності дорожнього знаку "5.70".

В оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку "5.45" "населений пункт" та зони його дії, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Працівник поліції розглянув справу та виніс постанову на місці зупинки транспортного засобу не врахувавши при цьому, що позивач не погоджувався із правопорушенням.

Відтак вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази недотримання ним Правил дорожнього руху України, за що на нього накладено штраф відповідно до ч. 1 ст. 122 КупАП.

Враховуючи наведене, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серія БАА №454932 від 18.04.2022, винесену інспектором взводу №1 роти №4 УПП в Чернівецькій області ДПГІ лейтенантом поліції Бузою Олександром Васильовичем відносно нього. Провадження по адміністративній справі відносно позивача, в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Ухвалою Сокирянського районного суду від 25.05.2022 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

06.06.2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та просив їх залишити без задоволення, оскільки спірна постанова є правомірною. Зазначив при цьому, що під час несення служби, в Чернівецькій області, с. Недобоївці А/Д Н-03 324 км 18.04.2022 року екіпажем патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТrиСаm LTI 20/20 (серійний номер ТС000570) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 91 (дев`яносто один) км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 41 (сорок один) км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інспектор Буза О.В., встановивши всі обставини справи, переглянувши відео із приладу ТrиСаm виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 грн., та ознайомив позивача зі змістом постанови.

Крім того відповідач зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості,розрізняє режими обмеження швидкості,встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Також відповідач зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/16817, виданого ДП «Укрметртестстандарт» та чинного до 02.12.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000570 є приданим до застосування.

На думку сторони відповідача витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними з складністю справи та виконаних ним робіт а також ціною позову. Послуги адвоката не можуть коштувати 4 962 гривень за підготовку позову, метою якого є скасування постанови про адміністративне правопорушення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, відповідач вважає, що ним винесено постанову відповідно до вимог законодавства, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Представником позивача Батраковим М.Ю. подано відповідь на відзив на позовну заяву, з яким не погоджується з наступних підстав.

Зазначає, що 18.04.2022 відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО№535791З за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, що він не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водіявідповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів.На думку позивача, свідчать про упередженість та незаконність дій працівників поліції, зокрема, відповідача 1.

Вказує на те, що постанова серії ЕАО №5357913 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, складено та вручено йому 18.04.2022 року, а оскаржувану постанову серії БАА №454932 від 18.04.2022 року за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, йому не вручали, права його йому не роз`яснювати склали дану постанову без його участі та надіслали йому її поштою. Будь-яких доказів щодо роз`яснення позивача зі змістом постанови представником відповідача надано не було.

Крім цього, на відео, доданому до відзиву наявні лише уривки, з яких вбачається рух транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», з номерним знаком НОМЕР_2 , проте де саме здійснено даний запис, в межах населеного пункту чи за його межами - невідомо.

На фото, доданому до відзиву, зазначено, що фіксація здійснювалась на 324 км. автодороги Н03. При цьому, зазначає, що відповідно до листа Служби автомобільних доріг, на який посилається представник відповідача, населений пункт с. Недобоївці автомобільній дорозі знаходиться на проміжку дороги 324+794 км - 3261953 км.

Таким чином, межа населеного пункту знаходиться на 324 км., докази того, що працівники поліції знаходились саме у межах населеного пункту, а не за його межами відсутні.

Наявність листа Служби автомобільних доріг Чернівецької служби від 16.02.2022 року про розміщення дорожніх знаків, не свідчить про фізичну їх наявність в тих місцях, адже початком збройної агресії Російської Федерації проти України багато дорожніх знаків бум тимчасово зняті.

Також позивач зазначає, що у зв`язку із необхідністю підготовки та надіслання відповіді на відзив вартість послуг зросла. На підтвердження збільшення вартості послуг, додав копію додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги .

Просив взяти до уваги дану відповідь на відзив, задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши з відповідача 2 судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 18 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА№454932, згідно якої, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 , 18 квітня 2022 року о 13 год. 00 хв., в с. Недобоївці, Дністровського району Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 91 км./год., при цьому перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 41 км/год. Швидкість руху вимірювалось лазерним вимірювачем TruCam LТІ 20/20 ТС000570, чим порушив п. 12.4 ПДР.

Дослідженням доказів, наданих відповідачем, зокрема, фотознімку з TruCAM ТС000570, судом встановлено, що позивачем у межах населеного пункту перевищено дозволену швидкість руху (50 км./год.) більше ніж на 40 км./год., швидкість становить 91 км./год.

Також судом досліджено відеофайл, на якому засвідчено номер транспортного засобу, чітко зафіксовано марку автомобіля та його реєстраційний номер. Між тим, суд зауважує, що позивач в позовній заяві, не заперечував, що саме він керував автомобілем «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 .

При цьому фотознімок з вимірювача TruCam LТІ 20/20 ТС000570, містить інформацію про перевищення швидкості автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , швидкість якого склала 91 км./год.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як зазначено вище, відеозаписом та фотознімком приладу з TruCam LТІ 20/20 ТС000570, підтверджується факт перевищення автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , у межах населеного пункту с. Недобоївці, Дністровського району Чернівецької області дозволеної швидкості руху у межах населеного пункту більше ніж на 40 км./год., адже транспортний засіб рухався зі швидкістю 91 км./год. при дозволеній швидкості 50 км/год.

Відповідачем надано до відзиву копію відповіді служби автомобільних доріг в Чернівецької області № 181 від 16.02.2022 року, в якій зазначено, що дорожній знак «5.70», а саме дорога Н-03 км. 306 + 194 (праворуч), 319 + 844 (ліворуч), а фіксація відбулась на 324 км. автодороги Н-03, який знаходиться в зоні дії вищезазначеного дорожнього знаку. Також вищезазначеним листом зазначено відрізки автошляхів, що проходять в населених пунктах, та в яких діють обмеження швидкості, встановлені для населених пунктів.

Так, зазначено що на автомобільній дорозі Н-03, на відрізку дороги км.324 + 794 326 + 953 розміщений населений пункт. с.Недобоївці, що відповідає інформації наданої відповідачем та підтверджується фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000570.

Встановлені судом вищезаначені обставини, свідчать про те, що автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався із перевищенням швидкості саме в межах населеного пункту с. Недобоївці, Дністровського району Чернівецької області.

Надані відповідачами докази на підтвердження правомірності оскарженої позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73, 75, 76 КАС України.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо неправомірності застосування працівником поліції лазерного пристрою TruCam LTІ 20/20, суд виходить з наступного.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото - і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото - і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCam LТІ 20/20 №ТС000570 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Це підтверджується зокрема офіційним листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів».

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 р. № UA-MI/1-2903-2012, тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LTI 20/20» зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197- 12. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 є придатним до застосування, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Таким чином, суд визнає помилковими доводи позивача про порушення відповідачем порядку використання вимірювача швидкості, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі. При цьому суд наголошує, що фіксування правопорушення проводилось не в автоматичному режимі.

Щодо посилання позивача про не складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП.

Крім того, згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно дост.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. і за ч.1 ст.122 КУпАП).

Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1ст.122 КУпАП.

Оскільки розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, відповідно до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався. В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015зазначено, що положення ч.1ст.276 КУпАПв аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Доводи позивача про порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не роз`яснення йому прав та не ознайомленням його з винесеною постановою, є також необґрунтованими.

Так, із винесеної постанови серії БАА № 454932 від 18.04.2022 року, вбачається, що ОСОБА_4 відмовився, як від отримання вказаної постанови, так і від роз`яснень щодо оскарження постанови, про що зроблено запис в постанові та зазначено, що копію постанови надіслано правопорушнику рекомендованим листом №3920 від 19.04.2022 року.

Суд не вбачає, що позивач якимось чином був позбавлений права на ознайомлення з винесеною постановою про накладення адміністративного стягнення, а також що йому не було роз`яснено та порушено його права під час винесеної постанови, оскільки позивач, реалізовуючи захист своїх порушених прав звернувся до суду для оскарження дій працівників поліції.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем надано не було.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч.2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень. Зокрема, відео фіксація за допомогою вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 №ТС000570, яка була вчинена під час вчинення правопорушення та підтверджує факт правопорушення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує судові витрати по справі, а враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6,8, 9,72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 95 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Буза Олександра Васильовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В.Унгурян