Справа № 802/1594/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

30 червня 2022 р. Справа № 802/1594/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

секретаря судового засідання: Корчевського М.Ю.

представника відповідача: Іванова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції

про: про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 21.10.2016 р. у справі № 802/1594

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, у якій 21.10.2016 р. прийнято судове рішення про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

06.07.2017 р. надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що на час розгляду справи суд вважав, що у разі визнання "Укрресурси" боргу, як частини розрахунку дана справа могла б бути розглянута адміністративним судом.

Як вказує заявник, на час прийняття ухвали "суд вважав, що для сплати боргу його слід було визначити і визнати саме АК "Укрресурси", як то роз"яснено рішенням Замостянського райсуду від 1.03.04 р., що імплементоване в рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.14 р. у справі "Яворовенко та інші проти України" за заявою № 25663/02 і в Додатку до нього та складовою і невід"ємною частиною РЄСПЛ. В іншому випадку мені слід скаржитись по ЦПК.

Тобто, якби цю суму визнала "Укрресурси", як частина повного розрахунку, то справа була б розглянута судом.

На час розгляду справи і винесення ухвали, існувала обставина, а саме Ліквідатором і розпорядником майна Укрресурсів - Арбітражним керуючим, в законний спосіб проводилось у вересні 2016 року опреділенна сума боргу повного розрахунку переді мною в зв"язку виданим наказом від 1.12.2015 р. про нову дату мого звільнення з 01.12.2015 р., виданого саме на виконання рішення Замостянського райсуду від 01.03.04 р. та РЄСПЛ.

Борг був визначений з врахуванням суми в 44 478,66 грн., але Ліквідатор з невідомих мені причин був звільнений і був призначений інший, який пропрацював два місяці і також звільнився. Лише в кінці травня 2017 року був призначений Судом новий розпорядник майна Укрресурсів Менчак В.В., який нарешті офіційно надав до Господарського суду м. Києва Відзив про суму боргу повного розрахунку та 22.06.17 р. повідомив мене про цю обставину, яка існувала станом на вересень 2016 року...

Таким чином, якби суду чи мені була відома ця обставина, що існувала і підтверджувала на той час опреділення і визнання Укрресурсами частини боргу повного розрахунку в сумі 44478,66 грн., то суд міг би прийти до іншого висновку, а саме про розгляд позову по суті справи щодо стягнення цієї суми на виконання РЄСПЛ".

В судове засідання призначене на 30.06.2022 р. заявник з`явився, однак після стадії встановлення осіб заявив відвід судді та залишив залу судового засідання.

Протокольною ухвалою суд, керуючись положеннями частин 3, 5, 6 статті 205, статтею 368 КАС України прийняв рішення про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за відсутності заявника.

Представник відповідача, заперечив проти задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 21.10.2016 року у справі № 802/1594/16-а та просив відмовити в її задоволенні. Вказав, що провадження у справі закрито з підстав не підсутності заявлених вимог адміністративному судочинству, відтак, надані заявником документи не мають відношення до підстав закриття провадження у справі.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних міркувань.

06.10.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, у якому, серед іншого, просив зобов`язати здійснити перерахунок 44 478, 66 грн., як частину розрахунку при звільненні

Вимоги обгрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо несвоєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі № 25663/02 від 17.07.2014 року, в якому ОСОБА_1 є одним із заявників, та заочного рішення в цивільній справі № 127/12474/16-ц від 13.07.2016 року Вінницького міського суду Вінницької області, за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії "Укрресурси" про стягнення середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втраченої частини коштів та відшкодування моральної шкоди. У зв`язку з чим, позивач просив суд зобов`язати Департамент ДВС Мін`юсту України усунути порушення його прав, шляхом перерахування пені в сумі 73 347,28 грн., за прострочення виконання рішення Європейського суду з прав людини, та 44 478,66 грн. як частину повного розрахунку при звільненні, що встановлено заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/12474/16-ц.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.10.2016 року провадження у справі № 802/1594/16-а в частині вимог про зобов`язання перерахунку 44478,66 грн., як частини розрахунку при звільненні, що встановлено заочним рішенням Вінницького міського суду від 13.07.2016 року - закрито.

Суд вказав, що позивач у даній справі, оскаржує дії Департаменту ДВС Мін`юсту України щодо несвоєчасного виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2016 року, ухваленого за правилами цивільного судочинства, а також те, що позивач є стороною виконавчого провадження, а тому вказану вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що у разі визнання "Укрресурси" боргу, як частини розрахунку дана справа була б розглянута адміністративним судом, та що такий борг визнано ще у вересні 2016 р., тобто на момент прийняття ухвали ця обставина існувала, однак не була відома заявнику через звільнення лікідатора.

Оцінюючи наведені аргументи, суд звертає увагу на те, що провадження у справі закрито з підстав того, що справу в частині вимог про зобов`язання перерахунку 44478,66 грн., як частину розрахунку при звільненні, що встановлено заочним рішенням Вінницького міського суду від 13.07.2016 року не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, судом не надавалась оцінка визнання/чи можливості визнання боргу "Укрресурси" перед ОСОБА_1 і будь які розрахунки не стали підставою для закриття провадження.

Відтак, визначаючись щодо поданої заяви суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 362 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, за змістом процитованої норми процесуального закону під нововиявленими обставинами слід розуміти лише ті обставини, які мають істотне значення для справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При цьому, не є підставою для перегляду докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

У постанові Пленуму ВАСУ "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 22.05.2015р. № 7 зазначено, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) .

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Надаючи правову оцінку доводам заявника, суд наголошує, що ознаками нововиявлених обставин насамперед є їх істотність та наявність під час розгляду справи, невідомість таких обставин.

При цьому, в поданій заяві позивач фактично вказує на іншу підставу позову та просить оцінити докази, які не оцінювалися судом та не лягли в основу прийнятого судового рішення.

При вирішенні даної заяви суд керується і висновками Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення норм Конвенції при застосуванні національного законодавства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28.11.1999 наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі" (справа "Ryabykh v. Russia" від 24.07.2003). Такі ж висновки відображені і в наступних рішення Європейського суду з прав людини у справах Понамарьов проти України від 3 квітня 2008 року та Христов проти України від 19 лютого 2009 року.

Тобто принцип юридичної визначеності в розумінні Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень судів, які вступили в силу, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду уже вирішеної справи.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що обставини на які посилається позивач не є нововиявленими в розумінні статті 362 КАС України, відповідно, відсутні підстави для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 256, 362, 369 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні заяви про перегляд ухвали суду від 21.10.2016 р. у справі № 802/1594/16 за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали сторони можуть отримати: 05.07.22

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна