Справа № 460/12752/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2022 року м. РівнеСправа №460/12752/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром;

зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу:

- пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням всіх підвищень, доплат та індексацій, передбачених законодавством та нормативно-правовими актами України;

- різниці між нарахованою без обмеження максимальним розміром та отриманою позивачем пенсією, починаючи з 01.12.2020 та по дату проведення виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром;

- різниці між проіндексованою (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб") та отриманою позивачем пенсією, починаючи з 01.03.2022 та по дату проведення виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром;

стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по пенсії в сумі 133538,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №460/1800/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 19.09.2020, зокрема, без обмеження максимального розміру пенсії. Проте при перерахунку пенсії позивача на виконання вказаного рішення та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 органом Пенсійного фонду було застосовано обмеження максимального розміру пенсії. Позивач вважає, що наявні правові підстави для перерахунку його пенсії без обмеження максимального розміру, а такі дії відповідача - протиправними, які порушують гарантоване державою право на належне пенсійне забезпечення. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по пенсії в сумі 133538,09 грн.

Ухвалою від 19.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що на виконання рішення суду від 21.07.2021 у справі №460/1800/21 відповідачем проведено донарахування пенсії позивача з 19.09.2020 по 31.12.2021. Сума боргу, що нарахована за рішенням суду, становить 133538,09 грн. З 01.01.2022 позивач отримує пенсію без обмеження граничним розміром. Тож вимога щодо виплати пенсії без обмеження граничним розміром з 01.12.2020 та стягнення на користь позивача 133538,09 грн, що нарахована на виконання рішення суду № 460/1800/21 є безпідставна, оскільки вже наявне судове рішення, що набрало законної сили. Що стосується позовних вимог в частині обрахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром з 01.03.2022 зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році проведено перерахунок пенсії позивача. Підсумок пенсії із врахуванням індексації склав 30377,35 грн. Разом з тим, пунктом 2 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Обмеження виплати пенсії встановлене, оскільки згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік встановлено, що з 01.07.2020 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 1712 грн з 01.12.2020 - 1769 грн, з 01.07.2021 1854,00 грн, з 01.12.2021 -1934 грн. Оскільки рішенням суду у справі №460/1800/21 зобов`язано проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, то відповідачем продовжено проводити виплату пенсії на виконання рішення суду в сумі 26655,59 грн. Зазначив, що реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій. Право не може існувати на майбутнє. Нереалізовані права особи не накопичуються протягом дії закону, який в подальшому втратив чинність або був змінений. Враховуючи викладене, відсутні підстави для виплати пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру, оскільки на законодавчому рівні дане питання врегульоване та встановлено максимальний розмір пенсії, що підлягає до виплати. Вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та з 19.09.2020 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №460/1800/21, яке набрало законної сили 02.12.2021, підтверджено право ОСОБА_1 на перерахунок розміру його пенсії без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 19.09.2020, та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 19.09.2020, зокрема, без обмеження максимального розміру.

06.12.2021 ГУ ПФУ в Рівненській області на підставі рішення суду від 21.07.2021 у справі №460/1800/21 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19.09.2020. При перерахунку пенсії позивача органом Пенсійного фонду були враховані наступні суми грошового забезпечення: посадовий оклад 9730,00 грн; оклад за військовим званням 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 5605,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премія 20595,84 грн. Вказані розміри грошового забезпечення позивача враховані відповідачем під час здійснення перерахунку та складають 37410,84 грн.

Основний розмір пенсії складає 70% грошового забезпечення 26187,59 грн.

Підсумок пенсії позивача (з надбавками) з 01.01.2022 26711,09 грн.

При цьому, з урахуванням максимального розміру пенсії пенсія позивача становить 26655,59 грн.

22.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із зверненням щодо перерахунку його пенсії на підставі вказаного судового рішення.

Листом від 27.01.2022 №1007-12797/К-03/8-1700/22 ГУ ПФУ в Рівненській області позивачу було повідомлено, що органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок його пенсії з 19.09.2020 та складає 26655,59 грн. Сума боргу, що нарахована за рішенням суду за період з 19.09.2020 по 31.12.2021 становить 133538,09 грн та внесена до ІКІС ПФУ «Реєстр судових рішень» за №171464.

Крім того, 19.05.2022 ГУ ПФУ в Рівненській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022. При перерахунку пенсії позивача органом Пенсійного фонду були враховані наступні суми грошового забезпечення: посадовий оклад 9730,00 грн; оклад за військовим званням 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 5605,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премія 20596,84 грн. Вказані розміри грошового забезпечення позивача враховані відповідачем під час здійснення перерахунку та складають 37410,84 грн.

Основний розмір пенсії складає 70% грошового забезпечення 26187,59 грн, а з урахуванням індексації 29853,58 грн.

Підсумок пенсії позивача (з надбавками) з 01.03.2022 30377,35 грн.

При цьому, з урахуванням максимального розміру пенсії пенсія позивача становить 26655,59 грн.

Вважаючи такі дії органу Пенсійного фонду протиправними, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Зі змісту позовної заяви в частині позовних вимог з 01.12.2020 слідує, що підставою для звернення до суду з даним позовом є незгода позивача з розміром пенсії (обмеження її максимальним розміром), обрахованим органом Пенсійного фонду, зокрема, 06.12.2021 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №460/1800/21.

Суд зауважує, що означеним судовим рішенням захищене право ОСОБА_1 на перерахунок розміру його пенсії без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 19.09.2020, та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 19.09.2020, зокрема, без обмеження максимального розміру.

Таким чином, судовим рішенням у справі №460/1800/21 відновлено порушене право ОСОБА_1 , на захист якого пред`явлено ним позов в межах даної судової справи (№460/12752/22) в частині позовних вимог щодо обрахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2020 та стягнення заборгованості в сумі 133538,09 грн.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що статтею 383 КАС України передбачено можливість визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Так, згідно з частиною першою стаття 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 №520/11829/17 (№К/9901/51263/18).

Відтак, суд має з`ясувати, чи були оскаржувані дії пов`язані з виконанням судового рішення (продовжуючим правопорушенням), чи є самостійним предметом спору (новим правопорушенням).

В ході судового розгляду судом встановлено, що оскаржувані дії відповідача та невиплачена сума пенсії 133538,09 грн пов`язані з виконанням судового рішення у справі №460/1800/21.

Позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання дій протиправними, які вчинені на виконання іншого судового рішення. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відтак, ухвалення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України, а тому обраний позивачем спосіб захисту не усуне юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення, ухваленого у справі №460/1800/21, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутися до суду в порядку ст. 383 КАС України, а не шляхом пред`явлення нового позову.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а (№К/9901/5305/19).

З огляду на викладене, позовні в частині позовних вимог щодо обрахунку пенсії позивача без обмеження максимального розміру за період з 01.12.2020 по 28.02.2022 та щодо стягнення заборгованості по пенсії в сумі 133538,09 грн задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині обрахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром з 01.03.2022, суд зазначає таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

За змістом преамбули Закону №2262-ХІІ, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII в редакції Закону №911-VIII від 24.12.2015 чинній з 1 січня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно зі статтею 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Крім того, відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Починаючи з 2017 року та до моменту ухвалення цього рішення суду інших змін до частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII не вносилося.

Таким чином, з 20.12.2016 до моменту ухвалення судом рішення в цій справі обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18 (№К/9901/66965/18) та від 24.09.2021 у справі №370/2610/17 (№К/9901/52961/18), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Оскільки на час виникнення спірних правовідносин відсутня норма закону, яка визначає максимальний розмір пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, то дії органу Пенсійного фонду щодо перерахунку розміру пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 із застосуванням обмеження її максимального розміру з 01.03.2022 є протиправними, адже такі здійснені не у спосіб, визначений законом.

Крім того, право позивача на обрахунок його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром було захищене судовим рішенням від 21.07.2021 у справі №460/1800/21, яке набрало законної сили.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Суд зауважує, що на момент ухвалення судом рішення у цій судовій справі змін у чинному законодавстві України, які створюють підстави для обмеження розміру пенсії військовослужбовця, не відбулося, а тому судове рішення від 21.07.2021 у справі №460/1800/21 залишається обов`язковим для виконання відповідачем і на даний час.

Водночас, суд зауважує, що частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до положень частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (п.3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4); прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п.6).

Таким чином, реалізацією повноважень, якими адміністративний суд наділений відповідно до частини другої статті 245 КАС України, є прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити дії спрямовані на захист та відновлення порушеного права позивача, або утриматися від вчинення дій.

Водночас, пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відтак, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату з 01.03.2022 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, то підстави для застосування положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення заборгованості задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо перерахунку з 01.03.2022 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році пенсії ОСОБА_1 із обмеженням пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне, 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 05 липня 2022 року.

Суддя Н.О. Дорошенко