Справа № 560/5949/22
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5949/22
РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №27 від 12.05.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до трудового стажу періоду роботи з 18.03.1990 по 26.12.1993 у виробничому кооперативі "Реставратор" м.Славута.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу періоду роботи з 18.03.1990 по 26.12.1993 на посаді зам.голови у виробничому кооперативі "Реставратор" м. Славута.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з часу звернення із заявою про призначення пенсії - з 12.05.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому неправомірно відмовлено у врахуванні до страхового стажу періоди роботи 18.03.1990 по 26.12.1993 через те, що в даті наказу про звільнення наявне виправлення, яке не завірене належним чином, оскільки цей стаж роботи був наявний в позивача на день призначення пенсії та підтверджений записами в трудовій книжці. Позивач вважає відмову протиправною та просить суд позов задовольнити.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вказав, що Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №27 від 18.05.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 12.05.2022 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи передбаченого частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV, про що позивача повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.05.2022. До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно трудової книжки від 02.08.1977 серії НОМЕР_1 з 18.03.1990 по 26.12.1993 оскільки має місце виправлення в даті наказу на звільнення. Інших документів на підтвердження спірного періоду роботи, що передбачено Порядком 637 позивачем надано не було. просить відмовити у задоволенні позову.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання суд відмовляє.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало до суду відзив на позов, в якому вказало, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 15 років 10 місяців 09 днів. До стажу позивача не враховано періоди роботи згідно трудової книжки від 18.03.1990 № НОМЕР_1 з 18.03.1990 по 26.12.1993 у виробничому кооперативі "Реставратор", оскільки в даті наказу про звільнення наявне виправлення, яке не завірене належним чином. Вважає, що спірне рішення прийняте відповідно до законодавства, просить відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 03.06.2022 суд відкрив провадження в даній справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що 12.05.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

До заяви про призначення пенсії позивачем надано: довідку про заробітну плату №01-34/382 від 12.03.2019 та трудову книжку від 02.08.1977 серії НОМЕР_1 .

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №27 від 18.05.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 12.05.2022 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV, про що позивача повідомлено листом №2200-0213-8/32886 від 20.05.2022.

До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно трудової книжки від 02.08.1977 серії НОМЕР_1 з 18.03.1990 по 26.12.1993 оскільки має місце виправлення в даті наказу на звільнення.

Вважаючи, протиправними дії щодо відмови у зарахувати до страхового стажу період роботи та призначенні пенсії, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-IV, при цьому право на призначення пенсії за віком обумовлене не лише досягненням відповідного віку, а й наявністю відповідного страхового стажу, так зокрема, частиною 1 зазначеної статті встановлено, що з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 право на призначення пенсії за віком мають особи віком 60 років за наявності страхового стажу не менше 26 років.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, у разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, з 01.01.2022 по 31.12.2022 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу від 19 до 29 років.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі - Закону № 1788-XII).

Обчислення трудового стажу проводиться відповідно до норм Закону України від 05.11.1991 №1788 "Про пенсійне забезпечення" та постанови КМУ від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637).

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-XII).

Суд встановив, що згідно записів у трудовій книжці від 02.08.1977 серії НОМЕР_1 , позивач в період з 18.03.1990 по 26.12.1993 працював у виробничому кооперативі "Реставратор" на посада заступника голови.

Як встановив суд, позивачу відмовлено у зарахуванні трудового стажу з 18.03.1990 по 26.12.1993, оскільки має місце виправлення в даті наказу на звільнення.

Дослідивши вказану копію трудової книжки, суд відмічає, що з неї чітко вбачаються у записі №22 дату прийняття позивача на роботу на посаду заступника голови виробничого кооперативу "Реставратор" - 18.03.1990 та номер та дату наказу про прийняття на роботу - №2 від 18.03.1990. Також запис №4 містить дату звільнення - 26.12.1993 та дати видачі наказу про звільнення - №106 від 25.12.1993. Всі записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та у відповідності до дати, що підписані посадовою особою та які належним чином завірені печаткою, проставленою після записів.

Тому суд дійшов висновку, що позивач з 18.03.1990 по 26.12.1993 працював у виробничому кооперативі "Реставратор" на посада заступника голови, що підтверджується записами в трудовій книжці від 02.08.1977 серії НОМЕР_1 .

Таким чином трудова книжка містить відомості про трудову участь позивача за спірний період, ці дані є беззаперечними та достовірними.

Суд вважає твердження відповідача безпідставними, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд вважає, що позивач, як працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності трудової книжки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №683/977/17, від 08.05.2018 у справі № 672/455/17, у постановах від 12.12.2019 у справі №674/1579/16-а, 20.02.2020 у справі № 607/14316/16-а, №171/1900/16-а, від 27.04.2020 у справі №648/1613/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних документів, трудовий стаж роботи позивача з 18.03.1990 по 26.12.1993 у виробничому кооперативі "Реставратор" підтверджено доказами, які містяться в матеріалах справи та підлягає зарахуванню позивачу до страхового стажу.

З огляду на зазначене, відповідач безпідставно не взяв до уваги зазначені документи позивача та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування спірних періодів роботи позивача при розгляді його заяви щодо правильності обчислення страхового стажу.

Відповідно до статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З матеріалів справи встановлено, що пенсійного віку ОСОБА_1 досяг ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 12.05.2022, в зв`язку з чим у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія має бути призначена йому, починаючи з 02.03.2022.

Разом з тим, суд зазначає, що право позивача на отримання належних особі пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від підтвердження в судовому порядку тих обставин, які існували на час звернення із первинною заявою та викликали сумнів у пенсійного органу, а тому таке право підлягає поновленню з моменту його виникнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 18.04.2019 у справі №172/730/17.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, у відповідності до частини 2 статті 2 КАС України, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 18.03.1990 по 26.12.1993 у виробничому кооперативі "Реставратор", відтак вважає такі дії протиправними, а рішення про відмову в призначенні пенсії за віком протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає за необхідне для повного забезпечення захисту прав позивача зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 18.03.1990 по 26.12.1993 у виробничому кооперативі "Реставратор" та призначити пенсію по віку з 12.05.2022.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн., понесені позивачем витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №27 від 18.05.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 18.03.1990 по 26.12.1993 у виробничому кооперативі "Реставратор".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період роботи з 18.03.1990 по 26.12.1993 на посаді заступника голови у виробничому кооперативі "Реставратор" та призначити ОСОБА_1 пенсію по віку у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - з 02.03.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 липня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22В, м.Луцьк, 43000 , код ЄДРПОУ - 13358826)

Головуючий суддя В.В. Матущак