Справа № 344/4556/22
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4556/22
Провадження № 2-а/344/106/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Стефанець Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 15.04.2022 р. звернувся з позовом до відповідача інспектора-старшого сержанта поліції сектору поліцейської діяльності відділення поліції №2 Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Заяць Тараса Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.05.2022 р. відкрито спрощене провадження в справі та призначено справу до розгляду.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від31.05.2022 р., замінено первісного відповідача - інспектора-старшого сержанта поліції сектору поліцейської діяльності відділення поліції №2 Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Заяць Тараса Михайловича на належного відповідача - Головне Управління національної поліції в Тернопільській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після ознайомлення позивача із матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що інспектор старший сержант поліції, сектору поліцейської діяльності (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ЗАЯЦЬ Тарас Михайлович, 14.10.2021 року виніс постанову по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності. З вказаної постанови вбачається, що «14.10.2022 11:07 водій ОСОБА_1 здійснив зупинку ТЗ на вул. Т.Шевченка 57, на посадковому майданчику маршрутних транспортних засобів чим порушив п.15.9.е.ПДР», за що його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Вважає вказану постанову необгрунтованою, незаконною, та такою що підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правила дорожнього руху. Зазначає, що 14.10.2021 приблизно о 11:00 він з дитиною на руках стояв біля автомобіля, який належить його батьку, недалеко від продуктового магазину в м.Монастириськ. Навколо місця зупинки автомобіля було знято асфальтне покриття, знаходились розсунуті невеликі об`єми щебеню, інших будівельних матеріалів та будівельного сміття. Тобто, будь-які ознаки посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів, включно з дорожніми знаками і розміткою були відсутні. Місце зупинки автомобіля обирав водій а не позивач. Позивач не зупиняв автомобіль у вказаному місці і на момент наближення автомобіля патрульної поліції просто знаходився поруч з автомобілем. Правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності позивачем не вчинялось, і жодної процесуальної дії, яка могла б кваліфікуватись, як «розгляд справи про адміністративне правопорушення», відповідач не проводив. Просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача - Головного Управління національної поліції в Тернопільській області, скористався правом відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що в результаті технічної неможливості зберігати матеріали відеофіксащії впродовж тривалого терміну часу не представляється можливим надати відеозапис порушення позивача. Звертає увагу суду на те, що позивач мав змогу ознайомитися з матеріалами відеофіксації проте до ГУНП в Тернопільській області не надходила така вимога у визначений для оскарження термін. Також при винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності. Також позивач не висловлював скарг на постанову, хоча міг це зробити відповідно до ст. 293 КУпАП, отже скарг на винесення постанови не було. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, справу слухати без участі представника відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання 04.07.2022 р. не прибули. Від представника позивача - адвоката Гайдея В.Б. надійшла заява в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити та стягнути понесені судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання 04.07.2022 р. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Скористалися правом подання відзиву по справі.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За пунктом 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО № 4901304 від 14.10.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до вищевказаної постанови «14.10.2022 о 11:07 год. водій ОСОБА_1 здійснив зупинку ТЗ на вул. Т.Шевченка 57, на посадковому майданчику маршрутних транспортних засобів чим порушив п.15.9. е. ПДР» (а.с.4).

Постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Івано-Франківську від 14.01.2022 р. відкрито виконавче провадження на підставі зазначеної постанови (а.с.6).

У частині другій статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Надаючи правову оцінку обставинам пропуску позивачем строку звернення до суду, суд приймає до уваги те, що поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Оскільки позивач не отримував оскаржувану постанову, і ці обставини не спростовані відповідачем, суд вважає, що строк на звернення позивача до суду з адміністративним позовом пропущений з поважних причин, що свідчить про необхідність його поновлення.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків (п. «е» п. 15.9 розділу 15 ПДР України).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Таким чином притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 , а також в обґрунтування правомірності прийнятого відносно нього рішення, відповідачем не надано жодного доказу, на якому ґрунтувався висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові, а сама по собі оскаржувана постанова, складена працівником поліції, не є доказом, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з відповідача - Головного Управління національної поліції в Тернопільській області, за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень, в користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 121, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАО № 4901304 від 14.10.2021 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головне Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову інспектора-старшого сержанта поліції сектору поліцейської діяльності відділення поліції №2 Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Заяць Тараса Михайловича серія ЕАО № 4901304 від 14.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління національної поліції в Тернопільській області (код ЄДПРОУ 40108720) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Богдан АТАМАНЮК