Справа № 260/3001/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 грудня 2021 рокум. Ужгород№ 260/3001/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іванучулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань - Костелей І.Ф.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача - Сідака П.П.,

представника відповідача 1 - Медведя Ю.Г.,

представника відповідача 2 - Барановської О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про залишення без розгляду адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Сідака Павла Петровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Чопського прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3) (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_4), Мукачівського прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_5) (АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника Сідака Павла Петровича (далі - представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Чопського прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3) (далі - відповідач 1), Мукачівського прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_5) (далі - відповідач 2), яким просить суд:

1) відкрити провадження у справі;

2) розглянути позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження;

3) визнати протиправною бездіяльність Чопського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із січня 2008 року по серпень 2012 року та із січня по червень 2016 року;

4) зобов`язати Чопський прикордонний загін (військової частини НОМЕР_3) (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ: НОМЕР_4) вчинити дії щодо нарахування та виплати, ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із січня 2008 року по серпень 2012 року та із січня по червень 2016 року - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

5) визнати протиправною бездіяльність Мукачівського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди із вересня 2012 року по грудень 2015 року;

6) зобов`язати Мукачівський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_5) (АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_6) вчинити дії щодо нарахування та виплати, ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в періоди з вересня 2012 року по грудень 2015 року - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

7) зобов`язати відповідачів, кожного окремо за свій період, нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 (а.с.1-12).

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.33-35).

У подальшому на адресу суду представника Мукачівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_5) надійшов відзив на позовну заяву, зокрема зі змісту якого випливає, що останній просить відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог (а.с.40-50).

Представник позивача скористався своїм правом та подав відповідь на відзив (а.с.56-61).

У подальшому від представника Чопського прикордонного загону (94 прикордонного загону) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3) надійшов відзив на позовну заяву, зокрема зі змісту якого випливає, що останній просить відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог (а.с.64-70).

Разом з тим, відповідачем 1 у відзиві заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропущення позивачем місячного строку на звернення до суду.

Розглянувши клопотання відповідача 1 про залишення позову без розгляду судом встановлено наступне.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Водночас, частиною другою цієї статті передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Велика Палата Верховного Суду 21 серпня 2019 року (Справа № 620/4218/18 (Пз/9901/4/19) вказує, що стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата, такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується індексації грошового забезпечення.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд вказує, що Верховним судом України прийнято Постанову від 06.12.2017 р. У справі №6-331цс17, в якій предметом дослідження судом стало неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 233 КЗпП України в частині строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Так, при прийнятті рішення по справі суд послався на положення ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати, а саме:

- основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Проаналізувавши зазначену норму, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення, а тому позивач не обмежений у строках по зверненню до суду.

Аналогічну правову позицію можна знайти і в рішеннях новоствореного Верховного суду, зокрема у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 61-992св17 чи в Постанові від 04.05.2018 року у справі №808/858/16.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.

Керуючись ст.ст. 236, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача 1 про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

СуддяД.В. Іванчулинець