Справа № 380/8583/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 380/8583/22

04 липня 2022 року
м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І., розглянув в порядку письмового провадження питання щодо часткового усунення недоліків позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення №42 від 25.03.2022 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХП «Про державну службу»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи на виборній посаді сільського голови Верхненської сільської ради з 05.07.2001 по 30.03.2015 та вирішити питання про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» з 18.03.2022 згідно з поданої заяви, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих управлінням соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації Львівської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати суду звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня отримання даного рішення.

Ухвалою від 17.06.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії, а саме: зазначити чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та перелік таких заходів, якщо вони здійснювалися; зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати докази сплати судового збору у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» або документи.

На виконання вимог вказаної ухвали від 17.06.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, щодо наявності у позивача оригіналів письмових, копії яких додано до заяви; щодо заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви. Однак, на думку позивача, за другу вимогу немайнового характеру судовий збір не сплачено, оскільки цього не вимагає чинне законодавство, яке підтверджено судовою практикою. Так 05.06.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №280/5161/19, адміністративне провадження №К/9901/7852/20 (ЄДРСРУ № 89674906) досліджував питання щодо особливостей сплати судового збору при «об`єднанні» декількох вимог немайнового характеру, а саме: «скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення» та «зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення». Верховний Суд зробив висновок, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою немайнового характеру (аналогічну правову позицію щодо сплати судового збору висловлено у постанові Верховного Суду України від 14.03.2017 по справі №П/800/559/16 (ЄДРСРУ № 65680258), постанові Верховного Суду від 28.02.2018 по справі № 800/473/17 (ЄДРСРУ № 72525464) та постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 640/21330/18 (ЄДРСРУ № 85613193). Також 06.10.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №826/11984/16, касаційне провадження №К/9901/32736/18 вказав: «Системний аналіз ч.1 ст.6, ч.2 ст. 162 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, учинити дії- або утриматися від їх учинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою». Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.07.2021, справа №120/7162/20-а, адміністративне провадження № К/9901/15685/21.

Суд, з врахуванням заяви позивача, вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору регламентовано Законом України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір». Згідно з частиною першою статті 3, частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 гривень.

Позивач у позові просить визнати протиправним та скасувати рішення №42 від 25.03.2022 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХП «Про державну службу» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи на виборній посаді сільського голови Верхненської сільської ради з 05.07.2001 по 30.03.2015 та вирішити питання про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» з 18.03.2022 згідно з поданої заяви, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих управлінням соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації Львівської області.

При цьому Верховний Суд у постанові від 05.06.2020 у справі №280/5161/19 зазначив, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як способу усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності, є однією вимогою.

Отже, вимога про визнання протиправним та скасування рішення №42 від 25.03.2022 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХП «Про державну службу» є однією вимогою.

Зокрема, вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи на виборній посаді сільського голови Верхненської сільської ради з 05.07.2001 по 30.03.2015 та вирішити питання про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» з 18.03.2022 згідно з поданої заяви, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих управлінням соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, є другою вимогою.

Отже, заявлено дві вимоги немайнового характеру, за яку позивачу належить сплатити 1984,80грн. (992,40грн.*2).

Згідно із квитанцією №7 від 14.06.2022 позивач сплатив судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в сумі 992,40грн.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно доплатити судовий збір ще за одну вимогу немайнового характеру в сумі 992,40грн. (1984,80грн.- 992,40грн.).

Тому, суд дійшов висновку, що позивач не виконав ухвалу від 17.06.2022 про залишення позовної заяви без руху станом на 04.07.2022, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунув.

При вирішенні вказаного питання суддею враховано, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність продовження процесуального строку усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 121, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , визначений ухвалою від 17.06.2022.

Встановити ОСОБА_1 п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лунь З.І.