Справа № 600/6906/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6906/21-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові заявник просить суд прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 13952,71 гривень.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що відповідач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та був звільнений через службову невідповідність. Водночас, відповідач використав щорічну основну відпустку до закінчення календарного року, а відтак у військової частини НОМЕР_2 виникло право на утримання з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 728,84 грн за 5 діб щорічної відпустки за 2021 рік. Крім того, у зв`язку із звільненням відповідача у військової частини НОМЕР_2 виникло право на утримання з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 13223,87 грн за речове майно, строки носіння якого не вийшли. Таким чином, позивач вказує, що відповідач як колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 зобов`язаний відшкодувати державі - Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_2 грошові кошти на загальну суму 13952,71 гривень.

Рух справи у суді

Судом відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Відповідачу запропоновано, в разі заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у п`ятиденний строк з моменту одержання даної ухвали подати до суду заяву із запереченнями проти такого розгляду. Також запропоновано відповідачу, в разі заперечення проти позову, подати у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання даної ухвали відзив на позовну заяву та докази на його обґрунтування безпосередньо до канцелярії суду. Крім того, роз`яснено, що у випадку неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа буде розглянута за наявними у ній матеріалами.

Повідомлення, адресоване відповідачу з ухвалою суду про відкриття провадження по справі, повернулось з відміткою пошти про неможливість вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про відкриття провадження по справі, однак у встановлений судом строк не подав відзив на позов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно витягу з наказу командира 44 окремої артилерійської бригади від 24.06.2021 р. №118-РС з відповідачем укладено контракт про проходження військової служби строком на 3 роки, зараховано до складу Збройних Сил України та призначено на посаду командира відділення управління взводу управління протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, ВОС -146182А. (а.с. 23).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.06.2021 р. №119 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення. (а.с. 24).

Матеріали справи містять накладну №06/1963 від 25.06.2021р. на видавання ОСОБА_1 військового майна у в/ч НОМЕР_2, накладну №10/3512 від 26.10.2021 р. та здавальну відомість №10/429 здавання відповідачем військового майна у в/ч НОМЕР_2. (а.с. 25-28).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.08.2021 р. №163 відповідачу надано щорічну основну відпустку за 2021 р. терміном на 15 діб з 30.08.2021 р. по 13.09.2021 р. (а.с. 29).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2021 р. №178 відповідач прибув до військової частини зі щорічної основної відпустки з 20.09.2021 року. (а.с. 30).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 04.11.2021 р. №211 відповідача звільнено з військової служби через службову невідповідність, виключено з 04.11.2021 р. зі списків особового складу військової частини та знято з усіх видів забезпечення. У наказі вказано, що відповідачем використано щорічну основну відпустку за 2021 р. у кількості 15 діб та зазначено про утримання коштів за 05 діб перевикористаної щорічної основної відпустки за 2021 рік. Крім того, в наказі зазначено про утримання коштів за недонос речового майна у сумі 13223,87 гривень. (а.с. 31).

Згідно довідки №79 про взаємозалік грошових коштів за речове майно старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 вказано 23 предмети речового майна на загальну суму 13223,87 гривень. (а.с. 33).

Відповідно до витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_2 за 2021 р. нестягнута сума перевикористаної відповідачем відпустки за 2021 р. становить 728,84 грн та за недонос речового майна в сумі 13223,87 гривень. (а.с. 32, 34).

Мотивувальна частина

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.1 ст.9-1 Закону №2011 речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 4 ч. 14 ст. 10-1 Закону №2011 у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

Згідно з п. 7 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, у разі звільнення з військової служби військовослужбовців (крім військовослужбовців, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, а також військовослужбовців строкової військової служби) до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та додаткову відпустки повної тривалості, на підставі наказу відповідного командира провадиться відрахування з їхнього грошового забезпечення за дні щорічної основної та додаткової відпусток із урахуванням часу проходження служби в році звільнення. Розрахунок суми, яка підлягає відрахуванню з грошового забезпечення, здійснюється пропорційно виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав військовослужбовець під час щорічної основної та додаткової відпусток.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оброни України № 232 від 29.04.2016 р., у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно з положеннями ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що відповідач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 04.11.2021 р. №211 відповідача було звільнено з військової служби через службову невідповідність. На момент звільнення та до закінчення календарного року відповідачем використано щорічну основну відпустку за 2021 рік тривалістю 15 діб, що призвело до безпідставної виплати йому грошових коштів у сумі 728,84 грн за 5 діб щорічної основної відпустки за 2021 рік. Крім того, під час проходження служби відповідач отримав речове майно, строк носіння якого, на момент звільнення, не вийшло, вартість якого складає 13223,87 гривень.

Таким чином, колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати державі - Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_2 грошові кошти на загальну суму 13952,71 гривень.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідачем не надано суду доказів відшкодування державі грошових за безпідставно використаної відпустки та за речове майно, строк носіння якого не вийшов, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

Судові витрати

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку із тим, що позивач не поніс таких витрат, питання судових витрат не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 13952,71 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: Керівник Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (АДРЕСА_2), в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_3), Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_4);

відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ).

Суддя Т.М. Брезіна