Справа № 803/919/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року ЛуцькСправа № 803/919/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представника позивача Грома Б.М.,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2016 Державне підприємство «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» (далі - ДП «Володимир-Волинське ЛМГ») звернулося з позовом до Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі - ППР) №/915 від 01.02.2016, №/914, №/912/22, №/911/22, №/913 від 02.02.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 15.12.2015 по 28.12.2015 працівниками Володимир-Волинської ОДПІ відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2015, на підставі направлень №430/22, №431/22, №207/17 від 15.12.2015 та наказу №532 від 15.12.2015, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» з питань дотримання вимог податкового законодавства, в тому числі при взаємовідносинах з компанією «Zortex Business LLP».

За результатами перевірки складено акт №5/22-00991516 від 14.01.2016, на підставі якого Володимир-Волинською ОДПІ 02.02.2016 були прийняті ППР: №/914, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань)» в розмірі 382689,00 грн. (з яких 255126,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 127563,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями); №/912/22, яким нараховано суму грошового зобов`язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо - економічної діяльності, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» в розмірі 649386,04 грн.; №/911/22, яким нараховано суму грошового зобов`язання за платежем «штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» в розмірі 1020,00 грн.; №/913, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» в розмірі 458103,00 грн. (з яких 305402,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 152701,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями); а також № від 01.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачують податок агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» в розмірі 259875,00 грн.

Рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 02.03.2016 №1050/10/03-20-10-03-06 та рішенням ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 06.05.2016 №10252/6/99-99-11.02-01-15 вказані ППР були залишені без змін, а скарги - без задоволення.

Позивач вказує, що висновки контролюючого органу ґрунтуються на помилковій оцінці операцій з контрагентом позивача - Компанією «Zortex Business LLP» (Великобританія), оскільки у підприємства не було жодних підстав вважати, що контрагент з 15.07.2014 ліквідований, враховуючи, що оплата за поставлену продукцію проведена, від банківських установ не надходило інформації про ліквідацію контрагента, а на митниці жодних зауважень при митному оформленні товару не отримувалось, відтак прийняті відповідачем ППР є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2016, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано ППР Володимир-Волинської ОДПІ №/915 від 01.02.2016 та №/914, №/912/22, №/911/22, №/913 від 02.02.2016, присуджено на користь ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» за рахунок бюджетних асигнувань Володимир-Волинської ОДПІ судовий збір в розмірі 26266,10 грн. (т. 1, а. с. 191-197, 273-283).

Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.11.2021 касаційну скаргу Володимир-Волинської ОДПІ задоволено частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування ППР Володимир-Волинської ОДПІ від 02.02.2016 № /912/22, №/911/22, №/913 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд в цій частині, в решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 залишено без змін (т. 2, а. с. 84-94).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 прийнято до провадження дану адміністративну справу, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання, а також встановлено сторонам строк до 31.12.2021 для подання до суду письмових пояснень щодо правової позиції у справі, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.11.2021, та доказів на підтвердження правової позиції (зокрема, щодо правомочності компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» в період з 15.07.2014 по 30.09.2014, результатів кримінального провадження, у якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені вказаної компанії з електронної адреси, розташованої на території України) (т. 2, а. с. 99).

На виконання вказаної ухвали суду від 06.12.2021 до суду надійшли заперечення представника відповідача Сахарчука А.А. (т. 2, а. с. 104-107) та пояснення позивача (т. 2, а. с. 137-151).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 замінено у справі відповідача Володимир-Волинську ОДПІ (ідентифікаційний код 39497267) на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) (ідентифікаційний код ВП 44106679) (т. 2, а. с. 121-122).

Ухвалою суду від 28.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2, а. с. 186-187).

Крім того, під час судового розгляду справи суд витребував інформацію щодо стану кримінального провадження № 0000072, та у зв`язку із цим на адресу суду надійшов лист слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 18.02.2022 №2471/208/2022 (т. 2, а. с. 166).

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача Гром Б.М. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, та просить його задовольнити.

Представник відповідача Сахарчук А.А. у тих же судових засіданнях позов заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлень №430/22, №431/22, №207/17 від 15.12.2015 року та наказу №532 від 15.12.2015, відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2015 у справі №761/27712/15-к (т. 1, а. с. 182 зворот-183), в період з 15.12.2015 по 28.12.2015 Володимир-Волинською ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» з питань дотримання вимог податкового законодавства, в тому числі при взаємовідносинах з компанією «Zortex Business LLP» за період з 01.01.2014 по 31.03.2015, про що складено акт №5/22-00991516 від 14.01.2016 (т. 1, а. с. 25-54).

Актом перевірки контролюючим органом встановлено порушення ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» вимог податкового законодавства, зокрема:

1) пунктів 5, 7, 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290; підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 135.5.4, 135.5.15 пунктів 135.1, 135.5 статті 135, пункту 137.10 статті 137 ПК України, занижено доходи за 2014 рік на суму інших доходів (сум безповоротної фінансової допомоги) в загальній сумі 1696680,00 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 305402,00 грн., в т.ч. за 2014 рік в сумі 305402,00 грн.;

2) пунктів 1, 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, Закону України «Про управління об`єктами державної власності», пункту 153.3 статті 153 ПК України, в результаті чого встановлено заниження відрахування частини чистого прибутку на загальну суму 255126,00 грн., в т. ч. за 2014 рік в сумі 254002,00 грн. та за І квартал 2015 року в сумі 1124,00 грн.;

3) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 201.1, 201.4 статті 201 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення податку на додану вартість в загальній сумі 589,00 грн., в тому числі за січень 2015 року в сумі 499,00 грн., за березень 2015 року в сумі 90,00 грн.;

4) підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 ПК України в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб у І кварталі 2015 року в сумі 346500,00 грн., в результаті чого нараховано пеню у розмірі 51504,25 грн.; неперерахування податку на доходи фізичних осіб станом на 01.04.2015 в сумі 350317,39 грн.;

5) статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР із змінами та доповненнями;

6) статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і контролю» від 19.02.1993 №15-93 (із змінами і доповненнями) та пункту 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49 в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, а саме: подання недостовірної інформації, що відображена в Деклараціях про валютні цінності, доходи та майно станом на 01.10.2014, 01.10.2015 та 01.04.2015 року.

На підставі акту перевірки №5/22-00991516 від 14.01.2016 Володимир-Волинською ОДПІ були прийняті ППР:

№ від 01.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачують податок агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» в розмірі 259875,00 грн. (т. 1, а. с. 21);

№/914 від 02.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань)» в розмірі 382689,00 грн., з яких 255126,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 127563,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1, а. с. 17);

№/912/22 від 02.02.2016, яким нараховано суму грошового зобов`язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» в розмірі 649386,04 грн. (т. 1, а. с. 18);

№/911/22 від 02.02.2016, яким нараховано суму грошового зобов`язання за платежем «штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» в розмірі 1020,00 грн. (т. 1, а. с. 19);

№/913 від 02.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» в розмірі 458103,00 грн., з яких 305402,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 152701,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1, а. с. 20).

Рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 02.03.2016 №1050/10/03-20-10-03-06 та рішенням ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 06.05.2016 №10252/6/99-99-11.02-01-15 вказані ППР були залишені без змін, а первинна та повторна скарги платника - без задоволення (т. 1, а. с. 109-122).

Суд звертає увагу, що у даній справі проведено новий судовий розгляд після скасування у касаційному порядку попередньо ухвалених у цій справі постанови Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування ППР Володимир-Волинської ОДПІ від 02.02.2016 № /912/22, №/911/22, №/913.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.11.2021 у даній справі вказав, що задовольняючи позов та скасовуючи ППР, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Компанія «Zortex Business LLP» не ліквідована, а лише згідно протоколу зборів її партнерів від 14.07.2014 змінила реєстраційну адресу в межах однієї країни - Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії: з Англії та Шотландію. Проте, в даному випадку, в листі Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490 «Щодо перевірки Компанії «Zortex Business LLP» зазначено не лише про ліквідацію контрагента з 15.07.2014, а й про внесення 30.09.2014 до реєстру нової компанії з ідентичною назвою «Zortex Business LLP». Тобто, період з 15.07.2014 по 30.09.2014 щодо правомочності названої Компанії підлягав ретельній перевірці на підставі належних та допустимих доказів. Також в судових рішеннях відсутні будь-які мотиви, яким чином вказаний документ спростовує інформацію Міністерства закордонних справ України про ліквідацію Компанії з 15.07.2014. Поза увагою судів залишено й доводи податкового органу про ліквідацію Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» з 15.07.2014 за рішенням реєстратора, оскільки компанія була не діючою, а не за самостійним рішенням учасників, а також про відсутність податкової звітності з 31.12.2012, рахунків та активів в останньої. Вказані обставини мають важливе значення з урахуванням доводів податкового органу щодо наявності кримінального провадження, в якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені «ZORTEX BUSINESS LLP» з електронної адреси, розташованої на території України (т. 2, а. с. 84-94).

Відповідно до частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відтак, при новому розгляді даної справи суд враховував викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.11.2021 висновки і мотиви, з яких скасовані попередньо ухвалені у цій справі постанова Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.11.2021 скасовані постанова Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 лише в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування ППР Володимир-Волинської ОДПІ від 02.02.2016 № /912/22, №/911/22, №/913, в решті вказані рішення судів залишені без змін.

Тобто, при новому розгляді справи суд надав правову оцінку виключно ППР Володимир-Волинської ОДПІ від 02.02.2016 № /912/22, №/911/22, №/913, які були прийняті за результатами аналізу господарських операцій між ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» та Компанією «ZORTEX BUSINESS LLP».

Як вбачається із акту перевірки №5/22-00991516 від 14.01.2016, податковий орган встановив, зокрема, здійснення позивачем протягом 2014 - 2015 років зовнішньоекономічних операцій із фірмою-нерезидентом «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія).

При цьому, у вказаному акті зазначено, що фірма «ZORTEX BUSINESS LLP» згідно з інформацією, викладеною на офіційному інтернет-сайті компетентного органу Великобританії, ліквідована з 15.07.2014, та вказані обставини також підтверджуються листом Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 (т. 1, а. с. 164). На переконання контролюючого органу, кошти в сумі 136544,4 доларів США (1704170,01 грн.), що надійшли від вказаної фірми-нерезидента в рахунок оплати за поставлений товар в період з 15.07.2014 по 31.03.2015, не можуть бути зараховані як оплата за поставлений товар відповідно до контракту від 05.01.2014 №ZB-BB-1. Відповідно до митних декларацій позивач реалізував невідомому нерезиденту товару на загальну суму 138056,40 доларів США (1838833,38 грн.), дебіторська заборгованість по реалізації товару невідомому нерезиденту станом на 31.03.2015 становить 138056,40 доларів США (1838833,38 грн.). Крім того, сума кредиторської заборгованості не може бути в подальшому стягнутою та підпадає під визначення безнадійної заборгованості. Вказані обставини, на думку податкового органу, свідчать про заниження позивачем доходів на загальну суму безповоротної фінансової допомоги, порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті та недотримання порядку декларування валютних цінностей.

При вирішенні спору суд виходить з того, 05.01.2014 між ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» (продавець) та фірмою «Zortex Business LLP», Великобританія (покупець) укладено контракт №ZB-BB-1 з наступними доповненнями №10 від 14.10.2014, №9 від 05.01.2014, №6 від 06.05.2014, №3 від 31.03.2014, №8 від 05.01.2014, №12 від 19.11.2014 (т. 1, а. с. 55-61).

Згідно з умовами даного контракту Продавець продає, а Покупець купує (відповідно до Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) пиловник сосновий (товар) в кількості 1300 м куб. По якості деревини пиловник сосновий повинен відповідним вимогам 2-го і 3-го сортів ГОСТ 9463-88, ГОСТ 2292-88, ГОСТ 2292-88. Загальна сума контракту складає 25000,00 доларів США. Платіж за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок Продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов`язані з виконанням даного контракту оплачуються продавцем. Поставка товару здійснюється залізничним транспортом у напіввагонах. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ-Одеса за відповідними реквізитами. Відправка в порт здійснюється продавцем окремими вагонами або окремими партіями відповідних сортів, діаметрів і довжин з чітким маркуванням. Зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв`язку дійсні при наявності одної оригінальної печатки.

Факт реального постачання товару відповідно до контракту від 05.01.2014 року №ZB-BB-1 підтверджується належним чином оформленими первинними документами встановленої форми:

копії рахунків-фактур №24 від 20.10.2014, №25 від 11.11.2014, №1 від 20.01.2015, №2 від 06.02.2015 (т. 1, а. с. 62, 64, 66, 68);

копії вантажно-митних декларацій (далі - ВМД) №205100000/2014/010186 від 22.10.2014, №205100000/2014/011380 від 12.11.2014, №205100000/2015/000199 від 21.01.2015, №205100000/2015/000464 від 06.02.2015 (т. 1, а. с. 63, 65, 67, 69);

копії платіжних доручень (т. 1, а. с. 80-109).

Крім того, під час нового розгляду справи, на підтвердження реальності вказаних вище господарських операцій, крім копій ВМД та рахунків-фактур, позивач додатково надав копії карантинних сертифікатів, специфікацій-накладних на відправлення лісопродукції та транспортних накладних на перевезення товару залізничним транспортом зі станції Володимир-Волинський Волинської області до станції Одеса (т. 2, а. с. 223-250, т. 3, а. с. 1-21).

Отже, досліджені судом первинні документи повністю підтверджують факт здійснення господарських операцій між позивачем та фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» щодо поставки деревини протягом 2014 - 2015 років згідно з укладеним контрактом від 05.01.2014 року №ZB-BB-1.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що сума кредиторської заборгованості по операціях з фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» та сума отриманих коштів від даного нерезидента в період з 15.04.2014 по 31.03.2015 в рахунок оплати за поставлений товар є безповоротною фінансовою допомогою позивача та повинна бути віднесена до доходів позивача, та застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і надалі положення нормативно-правових актів наводяться у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 135.2 статті 135 ПК України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.21-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, відповідно до Митного кодексу України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 № 959-ХІІ експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.

Відповідно до статті 82 Митного кодексу України (далі - МК України) експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення.

Частиною першою статті 246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За приписами частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Водночас, за змістом підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, що не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією; г) заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості; ґ) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі;

Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для висновків податкового органу про порушення позивачем законодавства у вигляді заниження доходу за 2014 рік на загальну суму безповоротної фінансової допомоги стало те, що фірма «ZORTEX BUSINESS LLP» з 15.07.2014 ліквідована. При цьому, підставою для таких висновків слугували інформація офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернет-адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 (т. 1, а. с. 164).

Проте, вказані висновки контролюючого органу суд вважає такими, що зроблені без урахування усіх обставин справи.

Так, статтею 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 № 2709-IV (далі - Закон № 2709-IV) встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних суді.

Згідно зі частинами першою, другою статті 25 цього ж Закону особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до статті 26 Закону № 2709-IV цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

За змістом підпункту 14.1.122 пункту 14.1 статті 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.

Згідно з пунктом 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Підпунктом (і) пункту 1 статті 3 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 (набрала чинності 11.08.1993) термін компетентний орган означає, у відношенні Сполученого Королівства, Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Відповідно до частини першої статті 4 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, для цілей цієї Конвенції термін резидент однієї Договірної Держави означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Суд вважає, що посилання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 (т. 1, а. с. 164) як на безумовний доказ ліквідації компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» є безпідставним.

Так, у матеріалах справи міститься копія протоколу зборів партнерів Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» від 14.07.2014 (т. 1, а. с. 179) про зміну реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об`єднане Королівство Великобританія з Англії: WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom. Також про наявність діючої компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» з адресою розташування в Шотландії свідчить і інформація, викладена на офіційному сайті Великобританії - Companies House (http://wck2.companieshouse.gov.uk).

Суд відхиляє доводи, викладені у запереченнях відповідача, що протокол позачергових зборів партнерів «Zortex Business LLP» від 14.07.2014 про перереєстрацію компанії з Англії до Шотландії не може бути взятий до уваги з тих підстав, що містить відтиск печатки з реєстраційним номером компанії SO305036, який був наданий перереєстрованій компанії лише у вересні 2014 року, а на момент проведення таких позачергових зборів партнерів компанії її реєстраційний номер був - ОС370510, оскільки наявність відтиску печатки із номером SO305036 вбачається лише з перекладу даного протоколу зборів, вчиненого Бюро перекладів ДП «Інтурс-сервіс». Крім того, посилання відповідача на факт реєстрації компаній «Eighth Holding CO.» та «Private Asset Group Limited» засновниками компанії «Zortex Business LLP» лише 30.09.2014, а відтак неможливість даних компаній брати участь в позачергових зборах партнерів 14.07.2014, судом також до уваги не приймається, оскільки протоколом позачергових зборів партнерів від 14.07.2014 лише констатовано приєднання компаній «Eighth Holding CO.» та «Private Asset Group Limited» до партнерства, а 30.09.2014 - дата уповноваження даних компаній (призначення офіційно уповноваженими учасниками «Zortex Business LLP»).

Суд звертає увагу, що під час нового судового розгляду справи дослідити оригінал протоколу зборів партнерів Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» від 14.07.2014 не виявилось можливим з огляду на те, що учасники справи повідомили про відсутність у них оригіналу чи іншої засвідченої копії вказаного протоколу, а листом від 17.02.2022 №2471/208/2022 повідомлено, що відомостями або документами щодо Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» слідче відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області не володіє (т. 2, а. с. 166).

В той же час, суд наголошує, що на копії протоколу зборів партнерів Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» від 14.07.2014 (т. 1, а. с. 179) наявна печатка «для довідок» Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України, та суду не надано жодного доказу, яким би було спростовано сам факт існування такого протоколу.

Крім того, у порядку частини шостої статті 94 КАС України, учасники справи не ставили під сумнів відповідність вказаної копії протоколу його оригіналу.

Відтак, суд приймає як належний доказ засвідчену копії протоколу зборів партнерів Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» від 14.07.2014 (т. 1, а. с. 179).

Суд також звертає увагу, що викладена у листі Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 (т. 1, а. с. 164) інформація базується виключно на отриманих від Посольства України у Сполученому Королівстві витягах з реєстрів компаній, жодних інших офіційних доказів (зокрема, від уповноважених фіскальних органів Великої Британії), які б свідчили про ліквідацію Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP», можливу фіктивність її господарської діяльності чи ухилення від сплати податків суду не надано.

Отже, висновки податкового органу про реалізацію позивачем товару не Компанії «ZORTEX BUSINESS LLP», а невідомому нерезиденту, належними доказами не підтверджені. Водночас надана суду первинна документація підтверджує факт господарських відносин позивача із фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP». Про правомірність взаємовідносин із компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» свідчить й те, що після 15.07.2014 дану компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України після виконання усіх належних митних процедур здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Державна митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» як до, так і після 15.07.2014.

Згідно з положенням частини першої статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною першою статті 4 цього Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків, передбачених статті 1 Закону, у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Крім того, статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93 передбачено обов`язок резидентів задекларувати у Національному банку України валютні цінності та інше майно, яке перебуває за межами України. Водночас відповідальність за недекларування таких валютних цінностей передбачена статтею 16 цього Декрету.

Враховуючи надану вище оцінку висновкам контролюючого органу щодо ліквідації фірми «ZORTEX BUSINESS LLP», які судом визнані необґрунтованими, суд також не може погодитись з висновками контролюючого органу щодо недотримання позивачем термінів розрахунків з нерезидентом та порушення порядку декларування валютних цінностей.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності висновків щодо ліквідації фірми «ZORTEX BUSINESS LLP» та допущення позивачем вимог податкового та валютного законодавства, відтак донарахування грошових зобов`язань за операціями із вказаним контрагентом є протиправним.

На думку суду, позивачем належними та допустимими доказами доведено реальність господарських операцій з поставки товару іноземному контрагенту фірмі «ZORTEX BUSINESS LLP» та проведення оплати за поставлений товар.

Суд також враховує лист слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 18.02.2022 № 2471/208/2022 (т. 2, а. с. 166), з якого вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 08.04.2015 триває, будь-яким посадовим особам про підозру повідомлено не було.

Тобто, у кримінальному провадженні № 0000072 від 08.04.2015, на яке покликається відповідач, досудове розслідування досі триває уже понад сім років, а підозра службовим особам позивача щодо вчинення злочинів не повідомлялась.

Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в інших аналогічних справах у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 25.10.2019 (справа № 806/5224/15), від 10.12.2019 (справа № 818/132/16), від 04.02.2020 (справа № 813/3763/15), від 14.02.2020 (справа № 809/4336/15), від 21.02.2020 (справа № 813/4913/15), від 06.03.2020 (справи № 803/320/16, № 813/3796/15), від 10.04.2020 (справи № 809/884/16, № 809/528/16), від 13.05.2020 (справа № 803/716/16), від 23.07.2020 (справа № 803/133/17), від 01.09.2020 (справа № 803/1154/16), від 13.11.2020 (справа №806/2438/15), які, зокрема, полягають у тому, що суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано відхилили доводи щодо відсутності реальності господарських операцій позивача з відповідним контрагентом, оскільки такі висновки контролюючого органу ґрунтувались на підставі листа Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490 «Щодо перевірки компанії «ZORTEX BUSINESS LLP», згідно якого Компанія «ZORTEX BUSINESS LLP» ліквідована 15.07.2014; суди першої та апеляційної інстанції правильно зазначили, що посилання відповідача на вказаний лист Міністерства закордонних справ України, як на доведення безтоварності укладених договорів між позивачем та його контрагентом, не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій; судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, крім укладених договорів, підтверджується первинними документами, оформленими відповідно до вимог податкового законодавства, які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій, тоді як відповідачем не було доведено та не було надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності господарських операцій між позивачем та фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP».

Відтак, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов підлягає до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними та скасування ПРР Володимир-Волинської ОДПІ 02.02.2016 №/912/22, №/911/22, №/913.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд звертає увагу, що у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 26266,10 грн., сплачений платіжним дорученням від 03.06.2016 № 28 (т. 1, а. с. 2).

Разом з тим, оскільки при попередньому судовому розгляді цієї справи постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 було присуджено на користь ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 26266,10 грн. (т. 1, а. с. 197 зворот), та Володимир-Волинське управління Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області провело списання коштів в сумі 26266,10 грн., про що суду надано листом від 08.08.2017 №05-08/48-1322 відповідні документи (т. 2, а. с. 24-25), тому у зв`язку із фактичним стягненням на користь позивача судового збору в розмірі 26266,10 грн. цим судовим рішенням судовий збір з відповідача повторному стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 02 лютого 2016 року №/912/22, №/911/22, №/913.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складений 04 липня 2022 року