Справа № 640/24903/19
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2022 року

м. Київ

справа № 640/24903/19

адміністративне провадження № К/990/15404/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 640/24903/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 15 листопада 2019 року №438-р «Про звільнення ОСОБА_1 »,

- поновити його на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області або на іншій рівнозначній посаді (за його згодою);

- стягнути з Фонду державного майна України на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19.11.2019 по день поновлення на роботі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

20 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 640/24903/19.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається виключно на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, без обґрунтування підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, скаржник зазначає, що на його думку рішення судів не ґрунтуються на правильно встановлених обставинах справи, яким не надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Судом також установлено, що у касаційній скарзі скаржник посилається на правові позиції Верховного суду, викладені у постановах від 11 липня 2018 року в справі № 816/1232/17, від 05 листопада 2020 року у справі № 540/2417/18, від 31 травня 2021 року у справі № 0840/3202/18, від 18 червня 2020 року у справі № 440/2133/19, проте без взаємозв`язку та обґрунтування підстав касаційного оскарження, визначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Суд зазначає, що згідно з наведеними нормами процесуального законодавства, при касаційному оскарженні судових рішень, визначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Водночас Судом установлено, що скаржником вказаних норм законодавства не дотримано та не наведено у касаційній скарзі підстав для оскарження судового рішення (у справі, яку було розглянуто за правилами загального позовного провадження) в касаційному порядку.

Відповідно до приписів пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Судом не вирішується.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 640/24903/19 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська