Справа № 200/1866/22
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Справа№200/1866/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ТАРСІС» (, 84140, Донецька область, Слов`янський район, село Богородичне, вул. Донецька,11, адреса для листування: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Васильківська,36)

до Донецької обласної державної адміністрації (, 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого,6 )

про визнання незаконною відмови, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємства «ТАРСІС» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Донецької обласної державної адміністрації про визнання незаконною відмови у прийнятті рішення про виділення лісової ділянки для довгострокового тимчасового користування, зобов`язання прийняти рішення про виділення лісової ділянки для довгострокового тимчасового користування лісами загальною площею 3.1 га, що розташована у Краснолиманському лісництві, квартал 233, виділи 8,9,9.1,13 на території Лиманської міської ради Донецької області.

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року суд залишив позовну заяву без руху, 16 лютого 2022 позивач усунув недоліки.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/1866/22 за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15 червня 2022 року у відповідача витребувано певні докази.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідачем було відмовлено у виділенні підприємству лісової ділянки.Позивач вважає, що відмова є необґрунтованою і не містить чітко визначених підстав, на яких вона ґрунтується. Відповідачем наведений загальний перелік підстав, який не надає позивачу можливості зрозуміти, що стало підставою для відмови.Відсутність чітко визначених підстав для відмови у виділенні позивачу лісової ділянки на умовах довгострокового користування позбавляють останнього можливості повторного звернення, після усунення таких підстав, тому що не зрозуміло чому саме йому було відмовлено і які дії позивачу необхідно вчинити для прийняття відповідачем рішення про виділення йому у користування лісової ділянки.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що відмова у прийнятті рішення про виділення лісової ділянки для довгострокового тимчасового користування загальною площею 3,1 га, що розташована у Краснолиманському лісництві, квартал 233, виділи 8, 9, 9.1, 13 на території Лиманської міської ради Донецької області, Приватному підприємству «ТАРСІС» є правомірною, обґрунтованою та такою, що прийняте в межах повноважень, наданих законом, та на підставі положень чинного законодавства, яке регулює вирішення питань, пов`язаних з користуванням лісами.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Водночас, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Приватне підприємство «ТАРСІС» () через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Краматорської міської ради, 15 вересня 2021 року звернулося із заявою до відповідача про погодження виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки загальною площею 3,1 га, що розташована у Краснолиманському лісництві, квартал 233, виділи 8, 9, 9.1, 13 на території Лиманської міської ради Донецької області.

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору довгострокового тимчасового користування лісами № 1/16 від 06 червня 2016 року, який був укладений між Державним підприємством «Краснолиманське лісове господарство» та Приватним підприємством «ТАРСІС», останьому була виділена у довгострокове тимчасове користування лісова ділянка із землекористування Державного підприємства «Краснолиманське лісове господарство» площею 3,1 га, що розташована у Краснолиманському лісництві, квартал 233, виділи 8, 9, 9.1, 13 на території Лиманської міської ради Донецької області. Договір набрав сили з моменту його підписання да діяв до 20 вересня 2021 року

До заяви Приватного підприємства «ТАРСІС» від 15 вересня 2021 року було додано, зокрема такі документи: копія погодження Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» від 11.02.2016 № 05-219; копія погодження Донецького обласного управління мисливського господарства від 28.03.2016 № 02-126; копія погодження Державного агентства лісових ресурсів України від 21.03.2016 № 02-33/1460-16; копія повідомлення про намір продовжити договірні відносини від 04.06.2021; копія Договору довгострокового тимчасового користування лісами від 06.06.2016 № 1/16.

Листом Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 28 вересня 2021 №0.2/19-4948/4-21 «Про розгляд заяви», Приватному підприємству «ТАРСІС» було відмовлено у виділенні вказаної лісової ділянки.

Підставою зазначеної відмови слугувало те, що відповідачем було з`ясовано, що погодження уповноважених органів Приватним підприємством «ТАРСІС» отримані у першій половині 2016 року, тобто більше ніж п`ять років до моменту звернення з заявою від 15 вересня 2021 року. Зазначено, що в погодженнях Державного агентства лісових ресурсів України та Донецького обласного управління мисливського господарства щодо передачі лісової ділянки у користування Приватному підприємству «ТАРСІС», органи не заперечують щодо розгляду порушеного питання відповідно до чинного законодавства, але не зазначають про строки користування. Також заначено, що Державне підприємство «Лиманське лісове господарство», яке є постійним лісокористувачем лісової ділянки, листом від 06.09.2021 № 14-842 не погодило Приватному підприємству «ТАРСІС» повторне виділення лісової ділянки. У зв`язку з чим у облдержадміністрації відсутні правові підставі для виділення Приватному підприємству «ТАРСІС» для довгострокового тимчасового користування вказаної лісової ділянки.

Не погодившись з відмовою відповідача у виділенні для довгострокового тимчасового користування лісової ділянки, Приватне підприємство «ТАРСІС» звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності у сфері лісових відносин визначає Лісовий Кодекс України від 21 січня1994 року 3852-XII (далі Лісовий Кодекс України, Закон №3852-XII).

Згідно до приписів статті 3 Закону №3852-XII, лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Лісові відносини, що виникають при використанні землі, надр, вод, а також відносини щодо охорони, використання й відтворення рослинного та тваринного світу, не врегульовані цим Кодексом, регулюються відповідними законодавчими актами.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону №3852-XII, лісова ділянка це ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Згідно частини 6 статті 1 Лісового Кодексу України, земельна лісова ділянка це земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Статтею 2 Лісового Кодексу України передбачено, що лісові відносини - суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки.Суб`єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №3852-XII, до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Частиною 1 статті 18 Лісового Кодексу України передбачено, що об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають в державній, комунальній або приватній власності.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону №3852-XII, тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим від 1 до 50 років і короткостроковим до 1 року.

Згідно частини 3 статті 18 Лісового Кодексу України, довгострокове тимчасове користування лісами засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Відповідно до частини 4 статті 18 Лісового Кодексу України, довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Частиною 7 статті 18 Лісового Кодексу України передбачено, що суб`єктами правовідносин тимчасового користування лісами є: власники лісів або уповноважені ними особи; підприємства, установи, організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Відповідно до пунктів 4, 6 статті 31 Лісового Кодексу України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин в межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають в постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають в державній власності, на відповідній території; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають в державній власності, на відповідній території, а також в межах міст обласного та республіканського значення.

Статтею 65 Лісового Кодексу України передбачено, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Згідно частини 1 статті 67 Лісового Кодексу України, в порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: 1) заготівля деревини; 2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Частиною 3 статті 67 Лісового Кодексу України передбачено, що спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети.

Відповідно до частини 1 статті 68 Лісового Кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок.

Отже, з аналізу вищезазначених норм спеціального законодавства можна зробити висновок, що лісові ділянки передаються особам у користуванняна підставі рішення відповідних органів виконавчої влади за погодженням з постійними користувачами лісами. Відповідні органи у сфері лісових відносин у межах своїх повноваженьприймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території.Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Рішення про виділення у встановленому порядку лісових ділянок для довгострокового тимчасового користування лісами, є документом дозвільного характеру.

В матеріалах справи наявнеРозпорядженням голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 18 травня 2016 року № 405 «Про впорядкування надання облдержадміністрацією деяких адміністративних послуг» (далі - розпорядження № 405), яким визначено перелік адміністративних послуг облдержадміністрації, та затверджено Інформаційну картки адміністративних послуг, що надаються облдержадміністрацією, зокрема, щодо прийняття рішень про виділення у встановленому порядку лісових ділянок для довгострокового тимчасового користування лісами.

Так, згідно з Інформаційною карткою адміністративної послуги, підставою для отримання адміністративної послуги є заява на отримання рішення про виділення у встановленому порядку лісових ділянок для довгострокового тимчасового користування лісами.

Разом із заявою також подаються: 1) погодження постійного лісокористувача (лист -погодження з нанесеними межами лісової ділянки;2)погодження відповідних установ (ландшафтні парки тощо); 3) погодження Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства;4) погодження Державного агентства лісових ресурсів України.

Тобто, з наведеного вбачається, що особа разом з заявою на отримання рішення про виділення у встановленому порядку лісових ділянок повинна надати чітко визначений перелік погоджень від відповідних установ, а відповідний орган повинен розглянути зазначену заяву на підставі усіх наявних документів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,постійним лісокористувачем спірної лісової ділянки єДержавне підприємство «Лиманське лісове господарство».

Згідно з наявного в матеріалах справи листа Державного підприємство «Лиманське лісове господарство`від 06.09.2021 № 14-842, для запобігання деградації лісової екосистеми, негативному впливу надмірного рекреаційного навантаження, а також враховуючи вимоги Закону України «Про природно-заповідний фонд України» ДП «Лиманське лісове господарство» не дає ПП «ТАРСІС» погодження в наданні в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки, площею 3,1 га, квартал 233, виділи 8, 9, 9.1, 13.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що на момент розгляду відповідачем заяви ПП «ТАРСІС» від 15 вересня 2021 року, ДП «Лиманське лісове господарство», яке є постійним лісокористувачем лісової ділянки не надало свого погодження в наданні в довгострокове тимчасове користування спірної лісової ділянки.

Суд зауважує позивачу, що в наданих до заяви від 15 вересня 2021 року погоджень, зокрема від Донецького обласного управління мисливського господарства таДержавного агентства лісових ресурсів України, органи не заперечують щодо розгляду порушеного питання відповідно до чинного законодавства, але не зазначають про строки користування.

Щодо погодження від Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» від 11.02.2016 № 05-219, суд наголошує, що на час розгляду заяви позивача від 15 вересня 2021 року існувала нова позиція лісокористувача (лист від 06.09.2021 № 14-842), яка не надала погодження в наданні в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки.

Також матеріалами справи підтверджено, що листом Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» від 21 вересня 2021 року № 14-867, на адресу Приватного підприємства «ТАРСІС» було направлено акт прийому - передачі з вимогою повернути лісову ділянку у десятиденний термін.

Отже враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що у відповідача були відсутні об`єктивні правові підстави для виділення Приватному підприємству «ТАРСІС» лісової ділянки загальною площею 3,1 га, розташованої у Краснолиманському лісництві квартал 233, виділи 8, 9, 9.1, 13, для довгострокового тимчасового користування лісами.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову та відмовляє у його задоволенні. Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «ТАРСІС» (, 84140, Донецька область, Слов`янський район, село Богородичне, вул. Донецька,11, адреса для листування: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Васильківська,36) до Донецької обласної державної адміністрації (, 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого,6 ) про визнання незаконною відмови у прийнятті рішення про виділення лісової ділянки для довгострокового тимчасового користування, зобов`язання прийняти рішення про виділення лісової ділянки для довгострокового тимчасового користування лісами загальною площею 3.1 га, що розташована у Краснолиманському лісництві, квартал 233, виділи 8,9,9.1,13 на території Лиманської міської ради Донецької області, відмовити повністю.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 06 липня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар