Справа № 560/7332/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7332/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

06 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.02.2021 №1042/03-16, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести позивачку з 05.02.2021 на пенсію за віком за нормами закону України "Про державну службу", розрахувавши її із розрахунку 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що зазначена у довідках від 01.02.2021 №02-27/10 виданих відділом фінансів Старосинявської районної державної адміністрації.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 21.12.2021 в задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що станом на 01.11.2017 вона мала право на пенсію за віком, яка призначається відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на пенсію за нормами Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу». Тобто, маючи право на вибір пенсії та, зазначивши в заяві від 01.11.2017 в графі «вид пенсії» - «за віком», реалізувала свій вибір, а саме, обрала пенсію за віком, яка призначається відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, з отриманого рішення дізналася, що відповідач призначив пенсію за нормами закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу», розрахувавши її на підставі раніше поданих документів про заробітну плату, чим порушив право на пенсійне забезпечення, зокрема, в частині отримання обраної нею пенсії та збільшення її розміру після можливого отримання пенсії за цим законом після звільнення. Зазначає, що оскільки вона досягнула пенсійного віку необхідного для призначення пенсії за віком віupindex:-1

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що 05.02.2021 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перехід на пенсію (оскільки право на призначення пенсії позивачкою вже було реалізовано за віком згідно з законом України "Про державну службу" з дня звільнення) та надала довідки про заробітну плату від 01.02.2021 №02-27/10, виданих Управлінням фінансів Старосинявської районної державної адміністрації.

Вважає, що згідно з пунктом 3 Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ мають особи у разі наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності законом України від 10 грудня 2015 №889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Наголошує, що позивачці пенсія була призначена до набрання чинності законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, тому право на призначення пенсії відповідно до вимог статті 37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням перехідних положень Закону №889-VIII позивачка не має. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.02.2021 №1042/03-16 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно з законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, із врахуванням довідок про заробітну плату від 01.02.2021 №02-27/10, оскільки їй з 01.11.2017 призначено пенсію за віком за даним законом.

Вказує, що вимога позивачки призначити пенсію за віком та обчислити таку пенсію згідно довідок від 01.02.2021 №02-27/10 є фактично вимогою проведення перерахунку пенсії державного службовця.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_1 з 01.11.2017 отримує пенсію за віком, розмір якої обчислений відповідно закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

05.02.2021 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до закону України "Про державну службу", до якої додала довідки про заробітну плату від 01.02.2021 №02-27/10, видані Управлінням фінансів Старосинявської районної державної адміністрації.

Згідно інформації викладеної в листі від 29.03.2021 №2200-0304-8/17152 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що з 01.11.2017 року позивачці призначена пенсія за віком відповідно до закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII з врахуванням стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, 20 років 8 місяців 14 днів. Пенсія обчислена в розмірі 60 відсотків сум, зазначених у довідках від 01.11.2017 року №03-27/262 (посадовий оклад головного спеціаліста - 3200,00 грн, надбавка за ранг - 400,00 грн, надбавка за вислугу років (50 %) - 1600.00 грн) та №03-27/263 (середній розмір інших виплат з травня 2016 року по жовтень 2017 року), виданих Управлінням фінансів Старосинявської райдержадміністрації. Розмір пенсії за віком згідно з законом України "Про державну службу" з 01.11.2017 склав 4099,96 грн. Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 передбачено лише право на призначення пенсії згідно зі статті 37 Закону №3723 при дотриманні певних умов. Проведення перерахунків пенсій державним службовцям Законом №889 не передбачено. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.02.2021 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії згідно з Законом №889 з врахуванням довідок про заробітну плату від 01.02.2021 року № 02-27/10, оскільки з 01.11.2017 призначено пенсію за віком за даним Законом.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.02.2021 №1042/03-16, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 та визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.

Частиною 1 статті 37 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, після 01.05.2016 (дата набрання чинності законом України від 10.12.2015 року №899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 закону України від 16.12.1993 року №3723-XII "Про державну службу" лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктом 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень закону України від 10.12.2015 року №899 "Про державну службу", та мають передбачені частиною 1 статті 37 закону України від 16.12.1993 року №3723-XII "Про державну службу" вік і страховий стаж.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №899 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, - визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №899 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №899 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, право на пенсію одержують особи, зазначені в пункті 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень закону України від 10.12.2015 року №899, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік, і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їй раніше пенсія за законом України "Про державну службу" не призначалась.

Разом з тим, правовідносини обчислення пенсії після звільнення з посади державної служби регулюються Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок № 622).

Згідно з пунктом 31 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності законом України від 10.12.2015 року №889-VІІІ "Про державну службу" займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності законом України від 10 грудня 2015 №889-VIII "Про державну службу", мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Приписами частини 1 статті 1 закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, відповідно до статті 66 закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно із статтею 41 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - стаття 41 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як встановлено судом першої інстанції, після призначення позивачці з 01.11.2017 пенсії державного службовця, остання продовжувала працювати на посаді державної служби до 05.02.2021, що не заперечується відповідачем.

Отже, як вірно зазначено позивачка має право на перерахунок пенсії державного службовця, з урахуванням складових заробітної плати, що відображені у довідках від 01.02.2021 №02-27/10, виданих відділом фінансів Старосинявської районної державної адміністрації, а не призначення пенсії за віком відповідно до закону України "Про державну службу".

Зокрема встановлено, що 05.02.2021 позивачка звернулась до відповідача із заявою про перехід на пенсію відповідно до закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок від 01.02.2021 №02-27/10, виданих відділом фінансів Старосинявської районної державної адміністрації. При цьому, позивачці вже була призначена пенсія відповідно до закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII з 01.11.2017.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.02.2021 №1042/03-16 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII із врахуванням довідок про складові заробітної плати від 01.02.2021 року №02-27/10, виданих Старосинявською районною державною адміністрацією Хмельницької області згідно із заявою від 05.02.2021 року, оскільки з 01.11.2017 призначено пенсію за віком за даним Законом, прийнято правомірно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач довів правомірність рішення від 12.02.2021 №1042/03-16 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII із врахуванням довідок про складові заробітної плати від 01.02.2021 №02-27/10, виданих Старосинявською районною державною адміністрацією Хмельницької області, згідно із заявою від 05.02.2021.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що в заяві від 01.11.2017 в графі "вид пенсії" - "за віком", вона реалізувала свій вибір, а саме, обрала пенсію за віком, яка призначається відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та з оскаржуваного рішення дізналася, що відповідач призначив пенсію за нормами закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу", колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки звертаючись до відповідача з вказаною заявою позивачка надала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.11.2017 №03-27/263 та №03-27/262, що підтверджується матеріалами пенсійної справи. Тобто, позивачка знала про призначення їй пенсії за нормами закону України "Про державну службу".

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.