Справа № 760/16443/18
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до молодшого лейтенанта поліції УПП ГУ НП України у м.Києві Ханича С.В., Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до молодшого лейтенанта поліції УПП ГУ НП України у м. Києві Ханича С.В. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову вказав, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 710950 від 13.06.2018, винесену молодшим лейтенантом поліції УПП ГУ НП України у м.Києві Ханичем С.В і, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.9 (д) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

У позові зазначив, що 13 червня 2018 року рухався у денний час (близько 13-ої год.) на своєму автомобілі "SKODA OCTAVIA" д.н. НОМЕР_1 у м.Києві, по вул. Юнкерова в напрямку вул. Селянська (Пуща-Водиця) та після зупинився біля магазину "Гастроном" за адресою вул. Юнкерова, 92.

Після цього, як він зупинився, включив двигун і збирався залишити автомобіль, щоб пройти в "Гастроном", до нього під`їхав патрульний наряд поліції та пред`явив претензії щодо порушення ПДР. Суть порушення висловлено не було, як і документів щодо посвідчення повноважень патрульних.

Вказав, що після вимоги надати патрульним документів на автомобіль та договір страхування цивільної відповідальності, після чого було вкладено і пред`явлено для підписання постанову про накладення адміністративного стягнення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 710950.

Після цього позивач з`ясував, що посадовою особою, яка розглядає справу є молодший лейтенант поліції УПП ГУ НП України у м.Києві Ханич С.В і що "водій керуючи під час руху користувався засобами зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону і чим порушив п. 2.9 (д) ПДР.

Свою причетність до порушення правил дорожнього руху і до адміністративного правопорушення позивач заперечив написом "не згоден" на постанові

Позивач зауважує, що протокол про скоєння адміністративного правопорушення не складався, доказів фіксації скоєння ним порушення ПДР для ознайомлення не предявлялись, права не роз`яснювалися.

У позові посилається на те, що з постановою не згоден, оскільки правил дорожнього руху не порушував, вважає дії вчинені інспектором протиправними.

З огляду на викладене просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 06 січня 2022 року було залучено до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви.

17.08.2018 на адресу суду від представника Ханича С.В. та Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву вказано, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також зазначено, що згідно п. 2.9 (д) ПДР водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці(за винятком водіїв оперативним транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

У відзиві також вказано, що позивачеві було роз`яснено його права та надано можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Жодних клопотань позивач не заявляв, після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте у справі рішення.

З огляду на наведене просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

З постанови серії НК № 710950 від 13.06.2018, винесеної молодшим лейтенантом поліції УПП ГУ НП України у м.Києві Ханичем С.В і, вбачається, що 13 червня 2018 року близько 13-ої год. ОСОБА_1 на своєму автомобілі "SKODA OCTAVIA" д.н. НОМЕР_1 у м. Києві, за адресою вул. Юнкерова, 92 був зупинений інспекторами поліції. Інспектор зазначає, що водій під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, а саме - розмовляв по телефону. За порушення позивачем ПДР , його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.9 (д) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства. Зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував, інспектор доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у справі надано до суду відзив на позовну заяву в якому вказано, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з цим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів правомірності рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 710950 від 13.06.2018, винесену інспектором поліції УПП ГУ НП України у м.Києві Ханичем С.В. , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 122 КпАП України та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Щодо вимог позивача про визнання дій інспектора протиправними, суд зазначає наступне.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, інспектор діяв в межах своїх повноважень, вимога про визнання його дій протиправними задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до молодшого лейтенанта поліції УПП ГУ НП України у м.Києві Ханича С.В. та Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серія НК № 710950 від 13.06.2018 по справі про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2019 року, винесену молодшим лейтенантом поліції УПП ГУ НП України у м.Києві Ханичем С.В. , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Усатова