Справа № 285/1219/22
Суддя: Сташків Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/1219/22

провадження у справі № 2-а/0285/25/22

06 липня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Сташків Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 , його представника Гаврилюка І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський

за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ :

14.04.2022 року ОСОБА_1 поштою звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому, усунувши недоліки 11.05.2022 року, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 654041 від 31.03.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження по справі закрити. Також просив поновити строк звернення до суду, оскільки 31.03.2022 року оскаржувана постанова йому вручена не була, її отримав лише 04.04.2022 року.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржуваною постановою інспектора СРПП Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області від 31.03.2022 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що він керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Зазначену постанову вважає незаконною, оскільки у день та час, зазначені у протоколі, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тому його дії не є порушенням п. 2.1 ПДР України. Крім того, інспектором СРПП незаконно не складено протоколу про адміністративне правопорушення, а одразу винесено постанову. Справу розглянули на місці зупинки автомобіля. Інспектор СРПП позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, визначені ст.ст. 278, 279 КУпАП. Тобто, порушення вимог ПДР України він не вчиняв, докази на підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні. Оскільки в його діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому просить провадження по справі закрити. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.

У відзиві від 02.06.2022 року представник ГУНП в Житомирській області просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Свої заперечення мотивував тим, що дії інспектора СРПП Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Сінкевича І.М. відповідають вимогам закону. Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується даними, зазначеними у постанові від 31.03.2022 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Безкарність порушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам. Позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги. Також долучено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 31.03.2022 року.

В судовому засіданні 06.07.2022 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити повністю з підстав, зазначених у позові. Також наполягали на поновленні строків звернення до суду, оскільки копію постанови ОСОБА_1 отримав поштою, він взагалі не був обізнаний, що того дня щодо нього складали якісь адміністративні матеріали.

На запитання суду ОСОБА_1 повідомив, що власником зазначеного автомобіля є його матір, проте він використовується і ним, і його сином в інтересах сім`ї. Того дня він з знайомим Суходольським, який був за кермом, поїхали на блокпост, що віддати шолом знайомому. Не знайшовши знайомого на блокпості, вирішив повертатися додому, але виникла суперечка. Водія Суходольського тоді не було. Він відійшов зателефонувати. Документів при собі не було, однак не вважає зазначене порушенням тому, що не керував авто.

Представник ГУНП в Житомирській області у відзиві просив судове засідання провести без його присутності.

За таких обставин, керуючись ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявності присутніх учасників справи та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 654041 від 31.03.2022 року, згідно якої 31.03.2022 року о 00 год. 25 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Герцена, 42 позивач керував транспортним засобом Фольксваген Пасат, р.н. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування, чим порушив п. 2.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постановою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн (а.с. 3).

Також до відзиву долучено відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора СРПП, на якому зафіксовано обставини бесіди працівника поліції з ОСОБА_1 з приводу відсутності у нього документів, проведення процедури огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, показання свідків. Обставини розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, вручення йому копії постанови не зафіксовані (а.с. 31).

Позивачем долучено конверт зі штампом від 04.04.2022 року про направлення на його адресу копії постанови від 31.03.2022 року (а.с. 4).

Аналізуючи наявні докази по справі, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання позивача про поновлення встановленого КАС України строку для звернення до адміністративного суду з огляду на наведене.

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач стверджував, що копію постанови йому вручено не було 31.03.2022 року, а її копію отримав поштою лише 04.04.2022 року.

Вказана позиція ОСОБА_1 відповідачем не спростована, на відеозаписі не зафіксовано момент відмови позивача від отримання копії постанови про накладення адміністративного стягнення, тому у суду відсутні підстави вважати, що постанова на місці події не була вручена внаслідок умисних недобросовісних дій позивача.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України (Далі ПДР України) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року (справа № 520/2261/19).

Як вбачається з диску відеозаписів з нагрудної відеокамери працівника поліції ОСОБА_1 було запропоновано надати посвідчення водія. Спочатку він не заперечував, що керував авто. В подальшому почав повідомляти, що він не їхав за кермом автомобіля, і взагалі не знає, що це за Фольксваген. На другому відео зафіксовані пояснення чотирьох свідків, осіб, що чергували на блокпості, які підтвердили факт, що ними був зупинений автомобіль Фольксваген Пасат, р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Водій очевидно перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому були викликані працівники поліції. Про наявність у салоні інших осіб не повідомляли.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , викладені у позовній заяві, про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вказані доводи спростовуються поясненнями свідків, записаних на відео нагрудної камери поліцейського.

Наданий представником відповідача диск відеозаписів з нагрудної камери поліцейського є належним доказом з огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, відеозапису. Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно із ст. 31 Закону України Про національну поліцію № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення поліцейським вимог Закону № 580-VIII при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для виключення такого електронного доказу з числа доказів у розумінні ст. 251 КУпАП.

При цьому, сама по собі відсутність посилання на технічний засіб у змісті оспорюваної постанови, яким здійснено відеозапис, свідчить про порушення поліцейським вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП щодо складання змісту постанови, однак ні в якому разі не підтверджує порушення поліцейським вимог Закону № 580-VIII при здійсненні відеозапису, а відтак у суду відсутні підстави для визнання таких доказів неналежними і недопустимими в силу вимог ст.ст. 73, 74 КАС України.

Твердження позивача, що відповідач незаконно відмовив у складанні протоколу є безпідставними, оскільки згідно положень КУпАП по вказаній категорії справ протокол не складається.

Також позивачем не долучено жодного доказу, який би доводив, що інспектор СРПП позбавив його можливості скористатись своїми правами, визначеними ст. 268 КУпАП, чи порушив встановлений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначений ст.ст. 278, 279 КУпАП, тобто, ОСОБА_1 не доведено обставин, якими він обгрунтовує позовні вимоги.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач 31.03.2022 року о 00 год. 25 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Герцена, 42 керував транспортним засобом Фольксваген Пасат, р.н. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням вимог чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень підтверджується наявними у матеріалах доказами, тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України підстави для компенсації позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 255, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії БАБ № 654041 від 31.03.2022 року.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови серії БАБ № 654041 від 31.03.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, закриття провадження по справі відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту судового рішення 06.07.2022 року.

Головуюча суддя Т.Г. Сташків