Справа № 420/6975/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6975/22
06 липня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони у виконавчому провадженні №64602979,-
До суду 24 травня 2022 року надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони у виконавчому провадженні №64602979, в якій заявник просив замінити стягувача Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» його правонаступником у виконавчому провадженні № 64602979 по виконанню виконавчого напису №361, вчиненого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М.
Ухвалою суду від 30.05.2022 року прийнято та відкрито провадження у справі.
Також вищенаведеною ухвалою суду зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №64602979 протягом 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали та зупинено провадження у справі.
Ухвалою суду від 06.07.2022 року провадження у справі поновлено.
Дослідивши матеріали заяви, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони у виконавчому провадженні №64602979 з виконання виконавчого напису №361 від 03.02.2021 року, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
21 грудня 2021 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Правонаступник стягувана чи/або Заявник) укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 1 (далі по тексту - Договір факторингу), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №4650.15.01.2310 від 8 жовтня 2014р., укладеним між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.9).
Згідно п. 2.1. та 2.1.4. Договору факторингу АТ «КРЕДОБАНК» заявляє та гарантує ТОВ «ФК «ЄАПБ», що станом на 21.12.2021 у рамках Портфеля Заборгованостей йому належить Права вимоги за Заборгованостями, що виникли з Кредитних Договорів, детальний опис яких наведено в РЕЄСТРІ ПРАВ ВИМОГИ (а.с.11).
- 2104.88 грн. - заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом.
Згідно п. 3.1. Договору Факторингу на умовах цього Договору АТ «КРЕДОБАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» (передає у власність ТОВ «ФК «ЄАПБ») Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває (приймає у власність) від АТ «КРЕДОБАНК» Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) АТ «КРЕДОБАНК».
При цьому, Права Вимоги відступаються АТ «КРЕДОБАНК» ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Права Вимоги переходять від АТ «КРЕДОБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у власність) у день укладення Сторонами Акту приймання-передачі Прав Вимоги до даного Договору (форма якого затверджена у Додатку № 3 до даного Договору), який підписується Сторонами у день укладення даного Договору та РЕЄСТРУ ПРАВ ВИМОГИ (Додатку № 1 до Договору) виключно після оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь АТ «КРЕДОБАНК» у повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошового зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення (а.с.15).
Відповідно до п. 3.2. Договору Факторингу шляхом укладення (підписання) Акту приймання-передачі Прав Вимоги до даного Договору, Сторони підтверджують здійснення фактичної передачі АТ «КРЕДОБАНК» у власність ТОВ «ФК «ЄАПБ» та прийняття ТОВ «ФК «ЄАПБ» у власність від АТ «КРЕДОБАНК» (фактичне відступлення) у день укладення даного Акту Прав Вимоги за Кредитними Договорами, щодо ОСОБА_2 у повному обсязі (а щодо Прав Вимоги, які виникають в майбутньому, - з дня їх виникнення) (а.с.16).
Крім того, 21 грудня 2021 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав заставодержателя за Договорами застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. та зареєстрований в реєстрі №9893, відповідно до якого відбулося відступлення прав заставодержателя за договорами застави, в зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав заставодержателя щодо заставленого ОСОБА_1 майна (а.с.12-13).
Пунктом 1.4. Договору відступлення прав заставодержателя за Договорами застави від 21 грудня 2021 року визначено, що Договори застави нотаріально посвідчені договори застави, з усіма наступними змінами і доповненнями, укладені між АТ «КРЕДОБАНК» як заставодержателем та відповідними заставодавцями з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальників перед АТ «КРЕДОБАНК» за Кредитними договорами.
Відповідно до ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку про те, що учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Разом з тим, статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, метою виконавчого провадження є забезпечення повного та всебічного виконання відповідного виконавчого документа, зокрема виконавчого напису нотаріуса, що полягає в забезпеченні виконання боржником його зобов`язань та в задоволенні вимог належного стягувача.
Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Разом з тим, нормами чинного КАС України, зокрема спеціальною статтею 379, прямо не передбачено повноваження адміністративного суду здійснювати заміну правонаступника сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса.
Водночас, приписами спеціального Закону №1404-VIII (частиною п`ятою статті 15) чітко визначено повноваження саме суду здійснювати заміну сторони виконавчого провадження, незалежно від того, на підставі якого документа воно відкрито та здійснюється.
При цьому, суд зазначає, що іншого способу здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, ніж шляхом звернення заінтересованої особи до суду з відповідною заявою, чинним законодавством не передбачено.
Згідно із ч.4 ст.379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Із системного аналізу положень процесуального законодавства, можна дійти до висновку про те, що заміна боржника або стягувача до відкриття виконавчого провадження можлива лише у випадку заміни боржника або стягувача у виконавчому листі.
Однак, суд зазначає, що за умови надання такої оцінки положенням ст. 379 КАС України, виникає ситуація при якій, Заявник, будучи фактичним кредитором у виконавчому написі нотаріуса, не може набути статусу стягувача за ним, оскільки, виконавчий напис нотаріуса не є виконавчим листом, щоб могло бути підставою для застосування положень ч. 4 ст.379 КАС України.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
У свою чергу, ч. 6 ст. 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
При цьому, для правильного вирішення цієї заяви суд вважає за можливе до спірних відносин застосувати за аналогією закону положення ст. 379 КАС України.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, зокрема положення ст. 379 КАС України та ст. 15 Закону №1404-VIII, судом враховуються правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 11.04.2013 року по справі «Вєренцов проти України», в якому Суд зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони у виконавчому написі №361 від 03.02.2021 року підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 52, 379 КАС України суд,-
Заяву про заміну сторони по справі задовольнити.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення відповідної ухвали.

Суддя Іванов Е.А.