Справа № 161/6488/22
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6488/22
Провадження № 2-а/161/180/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2022 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що адміністративне правопорушення він не вчиняв, а у відповідача відсутні докази його вчинення.

Просить суд скасувати постанову відповідача від 09 травня 2022 року серії ДПО18 №699059.

Відповідач у письмовому відзиві позов заперечив.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 травня 2022 року працівником відповідача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №699059, в якій встановлено, що ОСОБА_1 29 травня 2022 року о 21 год. 15 хв. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп», 140 км., керуючи автомобілем BMW 530p, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (суцільна лінія), та здійснюючи обгін, перетнувши її, чим порушив п.34 ПДР. На підставі вищевикладене, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, із накладанням адміністративного штрафу розмірі 340,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З оглянутого судом відеозапису з реєстратора, що знаходився на патрульному автомобілі слідує, що автомобіль під керуванням позивача дійсно рухався із швидкістю, що явно перевищує 30 км/год по дорозі, яка розділена на дві смуги руху розміткою 1.1 (суцільна лінія).

Одночасно, під час руху позивача для нього виникла перешкода у вигляді поодинокого автомобіля, який рухався зі значно меншою швидкістю, ніж швидкість руху, як позивача, так і патрульного автомобіля.

Суд зауважує, що підпунктом 1 «Горизонтальна розмітка» пункту 34 ПДР передбачено, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

З наданого відеозапису неможливо чітко встановити швидкість руху поодинокого автомобіля, обгін якого здійснив позивач, але така швидкість на порядок була нижчою за швидкість руху, як позивача, так і патрульного автомобіля.

На переконання суду, враховуючи, що саме відповідач повинен довести суду факт вчинення адміністративного правопорушення, відсутність в матеріалах справи достовірних доказів про швидкість руху поодинокого автомобіля, обгін якого здійснював позивач, послідовні пояснення останнього, який, згідно з наданої відеофіксації, пояснював поліцейським свій маневр саме низькою швидкість руху попутного автомобіля, всі сумніви у винуватості позивача в інкримінованому йому правопорушенні слід трактувати на користь його невинуватості, адже його вина не була доведена суду «поза розумним сумнівом», зокрема не була спростована його версія подій, яка є правдоподібною, та такою, що узгоджується з дослідженими судом доказами.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн., який ним був сплачений при зверненні до суду.

Керуючись статтями 139, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову Управління патрульної поліції у Житомирській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 09 травня 2022 року серії ДПО18 №699059, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є Управління патрульної поліції у Житомирській області, м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк