Справа № 440/15316/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/15316/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/15316/21 за позовом ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги , в якому той просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача при розгляді заяви вих.№П-1852 від 25.08.2021, які полягають у відмові в наданні безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 щодо складання документів процесуального характеру до міністерства юстиції України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури полтавської області та до Координаційного центру з надання правової допомоги з питань ненадання правової допомоги, порушення прав людини на правову допомогу, з приводу окремих адвокатів та незаконні дії з їх боку, з інших питань;

- зобов`язати відповідача в повному обсязі розглянути заяву №П-1852 від 25.08.2021 та призначити захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру;

- стягнути з Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського МЦ з надання БВПД зі заявою про призначення захисника для надання правової допомоги та складення документів процесуального характеру. Позивач стверджував, що листом від 08.09.2021 №01-24/1389 відповідач відмовив йому у задоволенні вказаної заяви й призначенні захисника. Позивач вважав, що відмова відповідача у призначенні йому захисника для надання безоплатної вторинної правової допомоги є безпідставною, необгрунтованою та такою, що порушує його права на безоплатну вторинну правову допомогу, гарантовану Конституцією України та Законів України "Про безоплатну правову допомогу". У зв`язку з цими протиправними діями Полтавський МЦ з надання БВПД завдав значної моральної шкоди, оскільки було порушено його право на ефективний юридичний захист, спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви. Позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позов, що надійшов до суду 15.12.2021, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивач у своїй заяві просив надати йому правову допомогу, зокрема складання документів процесуального характеру і правового характеру до міністерства юстиції України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області та Координаційного центру з надання правової допомоги. Визначаючись із видом правової допомоги та видом правових послуг, які належать надати ОСОБА_1 за його заявою від 25.08.2021 №П-1852 Центр виходив із того, що звернення до вищевказаних органів не є документами процесуального характеру, вони не передбачені положеннями процесуального права, а передбачені положеннями матеріального права, зокрема Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Положенням про порядок прийняття та розгляд скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 №120 із подальшими змінами та доповненнями. Таким чином позивачу надана первинна правова допомога у формі роз`яснення (консультації), яку направлено листом від 08.09.2021 №01-24/1389.Законом не передбачено прийняття рішення про надання безоплатної первинної правової допомоги, тому наказ про надання безоплатної первинної правової допомоги не видавався. Щодо вимоги позивача призначити захисника, відповідач пояснює, що захисник призначається у разі надання безоплатної вторинної правової допомоги. При цьому позивач звернувся зі заявою про надання правової допомоги з питань, які не стосуються здійснення його захисту в межах кримінального провадження.

Таким чином, на думку відповідача, бездіяльності ним не допущено, права позивача не порушено, а відтак моральної шкоди не завдано, у зв`язку з чим відсутні підстави для її відшкодування.

04.01.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, вказуючи доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві. ОСОБА_1 наполягав на тому, що йому був необхідний захисник для складення документів процесуального характеру до Міністерства юстиції України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області та Координаційного центру з надання правової допомоги з питань ненадання правової допомоги, з приводу окремих адвокатів та незаконні дії з їх боку, інших питань, оскільки він не володіє необхідними юридичними знаннями та навичками, які потрібні для складання даних документів.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі, з 24.05.2015 відбуває покарання в ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)".

Позивач через ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" направив до Полтавського МЦ з надання БПВД заяву від 25.08.2021 №П-1852 про надання правової допомоги, а саме просив "надати правову допомогу, яка полягає у складанні документів процесуального і правового характеру на адресу Міністерства юстиції України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області та Координаційного центру з надання правової допомоги, з питань не надання правової допомоги, порушення прав людини та правову допомогу, з приводу окремих адвокатів та незаконні дії з їх боку, з інших питань"

Вказана заява із супровідним листом ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" та довідкою по особовій справі позивача надійшла до Полтавського МЦ з надання БПВД 01.09.2021 вх. №1444/01-24.

Листом від 08.09.2021 №01-24/1389, надісланим на адресу ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" для вручення ОСОБА_1 , Полтавський МЦ з надання БПВД за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.08.2021 вих. №П-1852 повідомив, що відповідно до статей 7, 10 Закону України Про безоплатну правову допомогу позивачу надана первинна правова допомога як вид державної гарантії, що полягає у інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В листі вказано, що оскільки ОСОБА_1 у своїй заяві просить надати безоплатну правову допомогу для складання докуменів, які передбачені Законом України "Про звернення громадян" Центром, у рамках надання безоплатної первинної правової допомоги, роз`яснено порядок подання та вимоги до змісту заяв та скарг. Повідомлено позивача, що складання проєкту заяви (скарги) не являється можливим за відсутності деталізованого опису суті порушеного питання, що обов`язково має міститися у зверненні громадянина.

Крім того, вказано, що заявник має можливість отримати безоплатну правову допомогу 08 вересня 2021 року та 13 жовтня з 10-00 до 11-00 години під час роботи консультаційного пункту в приміщенні Державної установи Полтавська установа виконання покарань (№ 23).

Вважаючи, що Полтавським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги допущено протиправну бездіяльність щодо ненадання правової допомоги за заявою від 25.08.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначено у Законі України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 №3460-VI (далі - Закон №3460-VI).

Статтею 1 Закону №3460-VI передбачено, що безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел; правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Згідно зі статтею 3 Закону №3460-VI право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

За приписами частини 1 статті 7 Закону №3460-VI безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону №3460-VI безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) надання правової інформації; 2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань; 3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); 3-1) надання консультацій, роз`яснень та підготовка проектів договорів користування земельними ділянками (оренда, суборенда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) для сільського населення - власників земельних ділянок; 4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Статтею 8 Закону №3460-VI передбачено, що право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Статтею 9 Закону №3460-VI до суб`єктів надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні віднесено: 1) органи виконавчої влади; 2) органи місцевого самоврядування; 3) фізичні та юридичні особи приватного права; 4) спеціалізовані установи; 5) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №3460-VI безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Частиною 2 статті 13 Закону №3460-VI визначено, що безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону №3460-VI передбачено, що право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України, зокрема, мають особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Статтею 15 Закону №3460-VI передбачено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 16 Закону №3460-VI Міністерство юстиції України утворює регіональні (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) та місцеві (районні, міжрайонні, міські, міськрайонні, міжрайонні та районні у містах) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правової допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги.

Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням.

Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України.

Так, відповідно до пункту 13 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2012 №967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.05.2016 №1487/5) місцеві центри відповідно до покладених на них завдань, зокрема: розглядають звернення осіб про надання безоплатної первинної правової допомоги протягом десяти днів з дня надходження зазначеного звернення (пп. 4); надають правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань (пп. 5); забезпечують складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (пп. 6); забезпечують представництво інтересів осіб, визначених пунктами 1-2-3, 8-14 частини першої та частиною другою статті 14 Закону, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами на підставі довіреності, виданої особою, яка звернулася за наданням безоплатної вторинної правової допомоги, а також надання інших видів правових послуг безоплатної вторинної правової допомоги таким особам (пп. 10); забезпечують складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами, залучають у встановленому порядку перекладача (сурдоперекладача), видають доручення адвокатам / уповноважують працівників місцевих центрів для надання безоплатної вторинної правової допомоги таким особам; скасовують у разі необхідності видані адвокатам доручення в установленому порядку; (пп. 11); розглядають звернення суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу та перевіряють належність особи до категорій осіб, які мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, у встановленому порядку (пп. 15); приймають рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в її наданні (пп. 16).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Закону №3460-VI Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Порядок розгляду звернення особи про надання безоплатної вторинної правової допомоги визначений статтею 19 Закону №3460-VI, частинами 1, 3, 4 якої передбачено, що у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги. Якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи. Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №3460-VI особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; 3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; 5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Аналіз наведених правових норм права дає підстави для висновку, що право на отримання безоплатної правничої допомоги гарантовано Конституцією України, а зміст і порядок реалізації такого права визначено у Законі України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 №3460-VI.

Вказаний Закон виокремлює два види безоплатної правової допомоги: 1) безоплатну первинну правову допомогу, яка надається в повному обсязі усім особам, які перебувають під юрисдикцією України та 2) безоплатну вторинну правову допомогу, яка надається певній категорії осіб, у випадках, передбачених цим Законом. Перелік правових послуг, які охоплює безоплатна первинна правова допомога, а також порядок їх надання, відмінний від переліку та порядку надання правових послуг в межах безоплатної вторинної правової допомоги. Ця відмінність зумовлена тим, що за приписами Закону №3460-VI безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина 1 статті 7 Закону №3460-VI), а безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (частина 1 статті 13 Закону №3460-VI).

З огляду на викладене до переліку правових послуг в межах безоплатної первинної правової допомоги Законом №3460-VI віднесено, зокрема, такі види правових послуг, як надання правової інформації; надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру), тоді як безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Отже, в межах безоплатної первинної правової допомоги можуть бути складені усі документи правового характеру (заяви, скарги та інші документи), крім документів процесуального характеру, складення яких є правовою послугою в межах надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Законодавство України не містить визначення понять документ правового характеру, документ процесуального характеру. Водночас аналіз змісту положень Закону №3460-VI у їх взаємозв`язку свідчить, що документ правового характеру є поняттям більш широким і включає заяви, скарги, інші документи, в тому числі і документи процесуального характеру.

Аналізуючи поняття документів процесуального характеру, складання яких Законом України "Про безоплатну правову допомогу" визначається як правова послуга в межах безоплатної вторинної правової допомоги, суд бере до уваги, що безоплатна вторинна правова допомога полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур. За змістом частини 1 статті 8 вказаного Закону ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Судові процедури регламентовані в Україні такими процесуальними законами як Цивільний процесуальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України. Усі ці процесуальні закони оперують таким поняттям як процесуальний документ, який складається як судом, так і іншими учасниками процесу.

Так, зокрема, частиною 2 статті 35 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

Відповідно до частин 2, 5 статті 14 ЦПК України позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Аналогічні положення визначені у статті 18 КАС України, статті 6 ГПК України.

Отже, саме процесуальними законами передбачені види, порядок складення і подання процесуальних документів.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 27 Закону №3460-VI Закону №3460-VI Кабінет Міністрів України встановлює розмір та порядок оплати діяльності суб`єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги.

За змістом пункту 12 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 р. №465 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. №1048) для цілей цієї Методики документами процесуального характеру вважаються виключно документи, передбачені відповідними процесуальними кодексами.

Зважаючи на викладене вище, проаналізувавши норми Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та інших актів законодавства, суд приходить до висновку, що під документом процесуального характеру, складення якого є правовою послугою в межах безплатної вторинної правової допомоги, у Законі України "Про безоплатну правову допомогу" розуміється документ, що складається відповідно до вимог процесуального закону.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись через ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" до Полтавського МЦ з надання БПВД зі заявою про надання правової допомоги у складанні документів процесуального характеру від 25.08.2021 вих. №П-1852, а саме просив: надати правову допомогу, яка полягає у складанні документів процесуального і правового характеру, на адресу Міністерства юстиції України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області та Координаційного центру з надання правової допомоги, з питань не надання правової допомоги, порушення прав людини та правову допомогу, з приводу окремих адвокатів та незаконні дії з їх боку, з інших питань".

Суд констатує, що питання, стосовно яких позивач просив надати правову допомогу у заяві від 25.08.2021, не стосувалися складення документів процесуального характеру, оскільки документи, вказані у заяві, передбачені Законом України "Про звернення громадян", а не процесуальним законом. Також у вказаній заяві позивач не порушував питання здійснення його захисту в межах кримінального провадження, представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

За наведених обставин, враховуючи зміст заяви позивача від 25.08.2021 вих. №П-1852 про надання правової допомоги у складанні документів процесуального характеру, яка не стосувалася питань надання безоплатної вторинної правової допомоги, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно надано позивачу листом від 08.09.2021 №01-24/1389 безоплатну первинну правову допомогу (шляхом роз`яснення порядоку подання та вимоги до змісту заяв та скарг до Міністерства юстиції України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області та Координаційного центру з надання правової допомоги). Крім того, відповідачем зауважено, що складення Місцевим центром проекту скарги стосовно неправомірних дій адвоката, не являється можливим, оскільки у заяві відсутній деталізований опис суті порушеного питання, що мають обов`язково міститися у скарзі, відповідно до статті 14 Положення, зазначеного вище. При цьому поінформовано, що заявник має можливість отримати безоплатну правову допомогу 08 вересня та 13 жовтня 2021 року з 10-00 до 11-00 години під час роботи консультаційного пункту в приміщенні Державної установи Полтавська установа виконання покарань (№ 23).

Підстави для прийняття рішення про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги у відповідача були відсутні, оскільки у заяві від 25.08.2021 позивач не просив надати правові послуги, які охоплюються наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідачем вчинено протиправні дії, які полягають у відмові в наданні безоплатної вторинної допомоги ОСОБА_1 за заявою від 25.08.2021, що призвела до позбавлення останнього права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Беручи до уваги те, що позивачу надано безоплатну первинну правову допомогу за його заявою у формі роз`яснення (консультації), суд доходить висновку про відсутність порушеного права позивача, а відтак і про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправними дії Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо ненадання ОСОБА_1 правової допомоги за заявою від 25.08.2021.

Позовні вимоги про зобов`язання Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.08.2021 та призначити ОСОБА_1 захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, а також про відшкодування із Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України завдану ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. є похідними від попередньої (основної) позовної вимоги.

Тож за відсутності підстав для задоволення основної позовної вимоги, відсутні й підстави для задоволення похідних вимог про зобов`язання вчинити певні дії та про відшкодування моральної шкоди.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити повністю.

З приводу питання сплати судового збору у справі, що розглядається, суд зазначає наступне.

Позивач згідно з нормами Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" не звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021з урахуванням майнового стану позивача та з метою забезпечення позивачу права на доступ до правосуддя, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково та відстрочено йому сплату судового збору в сумі 1816,00 грн за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення по справі № 440/15316/21.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно з ч. 2 ст. 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору при поданні позовної заяви, а ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення судовий збір у розмірі 1816,00 грн так не сплатив, сума збору підлягає стягненню на користь Державного бюджету України з позивача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України), (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, Полтавська область, 36000, рнокпп ) до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, Полтавська область, 36011, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Бойко