Справа № 160/27041/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
при секретарі Емріх Ю.П.,
представника позивача Буряка О.Є., Старик І.О.,
представника відповідача Єгорова А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
28.12.2021 року Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якій просить:
- № 471/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 3 493 661 грн., та застосовано штрафну санкцію на суму 873 415,25 грн.;
- № 357/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року на суму 2 680 271 грн.;
- № 470/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код платежу 11021000) на суму 172 683 239 грн. за податковими зобов`язаннями та 42 519 761,25 грн. за штрафними санкціями;
- № 360/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на 2 483, 50 грн., з яких 1 925,59 грн. за податковими зобов`язаннями, 481,40 грн. за штрафними санкціями, 76,51 грн. сума пені - в частині нарахування пені на суму 76,51 грн.;
- № 361/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на 169, 59 грн., з яких 131,59 грн. за податковими зобов`язаннями, 32,90 грн. за штрафними санкціями, 4,56 грн. сума пені - в частині нарахування пені на суму 4,56 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що підставою винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідно до акту перевірки, став висновок податкового органу про начебто відсутність реального (законного) джерела походження товару (робіт, послуг) по господарським операціям Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (далі за текстом Позивач або АТ НЗФ) з його контрагентами-постачальниками, а саме з: ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ", ТОВ "ТМЕ", ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ", ТОВ "ІМПЕРА ГРУП", ТОВ "СІТАГО" (ТОВ "Валдіс"), ТОВ "КОМПАНІ "ПЛАЗМА", ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "УКРПРОМПОСТАЧ", ТОВ "ДІАПРИНТ", ТОВ "ВІЛЬНЕС ГРУП" (ТОВ "Інкомстальплюс"), ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО", ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ", ТОВ "АЛЬЯНС ЛКМ", ТОВ "ДНІПРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР", ТОВ "ВІСТА ДНІПРО", ТОВ "ПОЛІТЕХНОМЕТ", ТОВ "ЕЛЕКТРОХАТА", ТОВ ФІРМА "АВТОДРАЙВ ЛТД", ПП "ЕЛІН-2007", ТОВ "КАЙЛАС", ТОВ "ЗАВОД УКРМАШПРОМ", ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "УКРБУДШЛЯХ-Д", ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ", ТОВ "ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС", ТОВ "ЮГСЕРВІС", ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР", ТОВ ФІРМА "ОБРІЙ", ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА", ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ", ТОВ "ТД "ПРІМОРІС", ТОВ "МЕГАПРОМІНВЕСТ", ТОВ "Укртрансстандарт", ТОВ "ТЕХНО-КАПІТАЛ ЦЕНТР", ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС". Позивач не погоджується з доводами відповідача про те, що зазначені суб`єкти господарської діяльності не мали можливості здійснити постачання та надання послуг у зв`язку із відсутністю трудових/матеріальних ресурсів, виробничих потужностей, відсутності законного джерела походження ТМЦ, оскільки перевіркою не встановлено, що господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) АТ НЗФ з названими контрагентами фактично не відбулись. Особами, які проводили перевірку не встановлено, що АТ НЗФ не отримав від своїх контрагентів товари, або результати робіт, не провів розрахунки, а також не встановлено інших обставин, які б могли свідчити, що фактичний рух активів між АТ «ПГЗК» та його контрагентами в межах господарських операцій не відбувався. Вказує, що наданими до перевірки первинними документами підтверджується, що АТ НЗФ понесло витрати на придбання товарів, робіт та послуг, для цілей забезпечення ведення власної господарської діяльності, яку товариство проводить з метою отримання прибутку. Понесені товариством витрати є належним чином підтвердженими не тільки первинними, але і розрахунковими документами (платіжними дорученнями та банківськими виписками), а тому такі витрати мали безпосередній вплив на визначення об`єкту оподаткування податком на прибуток. Стосовно висновків контролюючого органу про завищення інших операційних витрат внаслідок віднесення до складу витрат суми нарахованого податкового зобов`язання з ПДВ по отриманим авансовим платежам за укладеними господарськими договорами. АТ НЗФ протягом 1-2 кварталів 2017 року віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування ПДВ у сумі 883 833 333,33 грн., що був отриманий від покупців-резидентів у складі авансових платежів у 2012-2013 роках у сумі 5 303 000 000 грн. та включений до податкового зобов`язання. АТ НЗФ не здійснювало сплату ПДВ за рахунок покупців, як про це зазначено в Акті перевірки. Товариством було задекларовано податкові зобов`язані з ПДВ на суму 883 833 333,33 грн. та сплачено такі зобов`язання за рахунок власних коштів. Позивачем вказано, що АТ НЗФ складає фінансову звітність відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності, при визначенні складу витрат керується Концептуальною основою фінансової звітності, яка складена Радою з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку 01.09.2010 року. При отриманні передоплати, сума ПДВ була включена ПАТ НЗФ до складу податкових зобов`язань з ПДВ та відображена за дебетом рахунку 643 «Податкові зобов`язання», сальдо за яким відображається в активі балансу. У даному випадку, надміру нараховані податкові зобов`язання, які обліковуються за дебетом субрахунку 643 «Податкові зобов`язання» не можуть бути визнані активом відповідно до Концептуальної основи фінансової звітності, оскільки вони не можуть бути компенсовані і ПАТ НЗФ не отримає економічну вигоду від їх надходжень. АТ НЗФ не може контролювати такий актив і він не може бути визнаний в балансі, оскільки понесені витрати на сплату податкових зобов`язань з податку на додану вартість не можуть бути повернуті АТ НЗФ відповідно до норм ПКУ, на підставі того, що відповідно до п.192.1 ПКУ підстави для коригування податкового зобов`язання відсутні. Позивачем надано до перевірки наявні первинні документи, якими підтверджено фактичне здійснення та документальне оформлення отримання товарів та результатів робіт від вказаних контрагентів-постачальників. Всі вказані контрагенти-постачальники на момент проведення господарських операцій мали господарську правосуб`єктність, були належним чином зареєстровані в якості суб`єктів господарювання та платників податків. Свідоцтва платника ПДВ у контрагентів не були анульовані, вони мали право виписувати податкові накладні та реєстрували їх в ЄРПН відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначає, що всі контрагенти задекларували податкові зобов`язання з ПДВ по взаємовідносинах з АТ НЗФ. Відносно вказаних контрагентів-постачальників АТ НЗФ відсутні рішення суду, які б свідчили про нереальний або удаваний характер укладених договорів, підтверджували здійснення фіктивної підприємницької діяльності, встановлювали неможливість проведення господарських операцій та які б встановлювали нечинність тих чи інших первинних документів. Також відсутні вироки судів відносно посадових осіб контрагентів. Позивач зауважує, що посилання в акті перевірки на неможливість встановити походження товару та його виробника, не може підтверджувати висновки про порушення АТ НЗФ вимог податкового законодавства, оскільки АТ НЗФ не зобов`язане встановлювати походження товару та виробника товару по ланцюгу його постачання для отримання права на податковий кредит з ПДВ. Стосовно посилань контролюючого органу на відсутність сертифікатів якості, позивач зазначає, що вони не є первинними бухгалтерськими документами, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, не містять відомостей про господарську операцію та під час перевірки не запитувались. Крім того, на думку позивача ненадання сертифікатів якості товару не є доказом наявності податкового правопорушення. Позивач вказує, що сплачує плату за користування всіма орендованими земельними ділянками на підставі та у відповідності до умов укладених договорів оренди землі. Якщо зміни до договору оренди у встановленому договором або законом порядку внесені не були, у позивача відсутні будь-які правові підстави для проведення оплати у більшому розмірі ніж передбачено договором. АТ НЗФ за період з 01.10.2016 по 31.12.2020 здійснювало нарахування та сплату орендної плати згідно вимог ПКУ та відповідно до умов договору оренди від 21.01.2006 №331 з урахуванням додаткової угоди від 27.09.2019 №1905604. АТ НЗФ не заперечує проти визначення сум податкових зобов`язань за вказаними ППР, а саме зобов`язань з ПДФО у сумі 1 925,59 грн., військового збору у сумі 131,59 грн. та штрафних санкцій, але вважає що нарахування пені на вказані суми податкових зобов`язань є незаконними та протиправним. Податкові повідомлення-рішення №360/32-00-07-01-01-32 та №361/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року були отримані АТ НЗФ 08.10.2021 року. Сплата податкових зобов`язань, визначених вказаними ППР відбулась 13.10.2021 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, у зв`язку з чим вважає, що підстави для нарахування пені відсутні.
30.12.2021 року позивачем подано до суду квитанції про сплату судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.01.2022 року.
В підготовче засідання, призначене на 20.01.2022 року, з`явився представник позивача, представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 08.02.2022 року.
03.02.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій викладено правову позицію, що є аналогічною до викладеної в позовній заяві.
07.02.2022 року представником відповідача подано до суду заяву про надання документів.
08.02.2022 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче засідання, призначене на 08.02.2022 року, з`явились представники сторін. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 22.02.2022 року.
22.02.2022 року представником позивача подані до суду пояснення, в яких вказано, що надані відповідачем в матеріали справи документи звітності підприємств, з якими АТ НЗФ мало господарські взаємовідносини, не можуть вважатись доказами того, що господарські операції, досліджені в акті перевірки не проводились. Надані відповідачем документи свідчать про доходи, які нараховувались (виплачувались) відповідними суб`єктами господарювання своїм працівникам. Наведені дані щодо виплати доходів найманим працівникам, на думку позивача, додатково підтверджують позицію позивача щодо фактичного виконання контрагентами договірних зобов`язань.
22.02.2022 року представником відповідача подані до суду додаткові пояснення, в яких викладено правову позиції, що є аналогічної до зазначеної у відзиві.
В підготовче засідання, призначене на 22.02.2022 року, з`явились представники сторін. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні до 10.03.2022 року.
09.03.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з введенням воєнного стану та неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.
У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» справу знято з розгляду 10.03.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 року призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 02.06.2022 року.
В підготовче засідання, призначене на 02.06.2022 року, з`явились представники сторін. Судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 16.06.2022 року.
В підготовче засідання, призначене на 16.06.2022 року, з`явились представники сторін.
В судове засідання, призначене на 28.06.2022 року, з`явились представники сторін, підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Основними видами економічної діяльності АТ «НЗФ» є виробництво чавуну, сталі та феросплавів.
Відповідно до висновків акту перевірки, відповідачем було встановлено наступні порушення з боку позивача:
- п.44.1, 44.2 ст.44 , пп.134.1.1 п134.1 ст.134, пп.140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент порушення, із змінами та доповненнями), МСБО 15 «Дохід від договорів з клієнтами», п.7, п.10 МСБО 18 «Дохід», ст.1, 3, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями; п.1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зі змінами та доповненнями; розділу І Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, в результаті чого, встановлено заниження податку на прибуток всього на загальну суму 172 683 239 грн. (рядок 06 податкової декларації з податку на прибуток підприємства), у тому числі: за 2017 рік на загальну суму 167 219 012 грн. (в т.ч.: за І квартал 2017 року - 97 319 254 грн., за Півріччя 2017 року 166 026 594 грн., за 9 місяців 2017 року - 166 589 592 грн.), за 2018 рік на загальну суму 2 860 033 грн. (в т.ч.: І кв 2018 року - 372 909 грн., півріччя 2018 року 984 706 грн., 9 місяців 2018 року 2 088 243 грн.), за 2020 рік на загальну суму 2 604 194 грн. (в т.ч.: за І квартал 2020 року 1 920 843 грн., за півріччя 2020 року - 2 567 979 грн., 9 місяців 2020 року 2 604 194 грн.);
- п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, абз. «б», абз.«в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (в редакції чинній на момент порушення, із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту всього у сумі 6 173 932 грн., що призвело до завищення суми податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню всього у сумі 3 493 661 грн., у тому числі: за липень 2017 року в сумі 17 537 грн., за грудень 2017 року в сумі 279 546 грн., за березень 2019 року в сумі 162 241 грн., за квітень 2019 року в сумі 797 931 грн., за вересень 2019 року в сумі 1 024 171 грн., за жовтень 2019 року в сумі 370 528 грн., за листопад 2019 року в сумі 269 047 грн., за грудень 2019 року в сумі 572 660 грн., та завищення суми від`ємного значення за грудень 2020 року у розмірі 2 680 271 грн.;
- п.187.1 ст.187, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, п.11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 (зі змінами та доповненнями, діючими в перевіряємому періоді), за період листопад, грудень 2020 року по операціях, що оподатковуються за нульовою ставкою, не складено та відповідно не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку податкові накладні по здійсненню операцій з вивезення товарів за межі митної території України всього на суму постачання 271 776 157,55 грн.;
- п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.5, п.6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010р. №1246 (зі змінами та доповненнями), чим порушено встановлені законодавством граничні терміни реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 135 759,62 грн., виписаних за період з 24.03.2020 по 31.12.2020.
- пп.164.1.2. п.164.1, абз. «е» 164.2.17. п.164.2. ст.164, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 1925,59 грн. за листопад 2019 року;
- пп. 1.6 16№ підрозділу 10 Розділу XX, пп. 164.1.2. п.164.1, абз. «е» 164.2.17. п. 164.2. ст.164, пп. 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України ,у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору в загальній сумі 131,59 грн. за листопад 2019 року.
На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 30.09.2021 року були прийняті наступні податкові повідомлення рішення:
- № 355/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) на суму 23 827,93 грн., з яких 15 885,28 грн. за податковими зобов`язаннями, а 7 942,65 грн. за штрафними санкціями;
- № 356/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 3 493 661 грн., та застосовано штрафну санкцію на суму 1 746 830,05 грн.;
- № 357/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року на суму 2 680 271 грн.;
- № 359/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким до АТ НЗФ застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;
- № 360/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на 2 483, 50 грн., з яких 1 925,59 грн. за податковими зобов`язаннями, 481,40 грн. за штрафними санкціями, 76,51 грн. сума пені;
- № 361/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на 169, 59 грн., з яких 131,59 грн. за податковими зобов`язаннями, 32,90 грн. за штрафними санкціями, 4,56 грн. сума пені.
Прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення, позивач оскаржив в адміністративному порядку до ДПС України.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги № 28329/6/99-00-06-01-02-06 від 16.12.2021 року скаргу позивача було частково задоволено, скасовано податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП від 30.09.2021 № 358/32-00-07-01-01-32, № 356/-32-00-07-01-01-32 у частині штрафних санкцій, які перевищують розмір визначений п. 123.2 ст. 123 ПК України, № 355/32-00-07-01-01-32 у частині нарахування орендної плати за земельні ділянки у сумі 6 620,15 грн. та застосування штрафу у сумі 5 626,37 грн., в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 30.09.2021 року № 357/32-00-07-01-01-32, №360/32-00-07-01-01-32, № 361/32-00-07-01-01-32, № 359/32-00-07-01-01-32 залишені без змін.

З урахуванням рішення ДПС України про результати розгляду скарги відповідачем було винесено нові податкові повідомлення-рішення від 23.12.2021 року:

- № 469/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) на суму 11 581,41 грн., з яких 9 265,13 грн. за податковими зобов`язаннями, та 2 316,78 грн. за штрафними санкціями;

- № 470/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код платежу 11021000) на суму 172 683 239 грн. за податковими зобов`язаннями та 42 519 761,25 грн. за штрафними санкціями;

- № 471/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, згідно з яким АТ НЗФ зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 3 493 661 грн., та застосовано штрафну санкцію на суму 873 415,25 грн.

Позивач не погоджується із зазначеними ППР та оскаржує їх в судовому порядку за виключенням ППР № 359/32-00-07-01-01-32.

Податкове повідомлення-рішення № 359/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з яким до АТ НЗФ застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, було сплачено позивачем добровільно та не оскаржується до суду.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п.185.1 ПКУ об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

У відповідності із п.192.1 якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підпунктом «а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст.200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Обчислення та сплата податку на прибуток підприємств регулюється розділом III Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань на підставі первинних документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Порядок формування витрат в бухгалтерському обліку регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зокрема, за змістом п.5 - 7 цього П(С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Зокрема, п.11-16 ПБО 16 визначено склад собівартості продукції, робіт і послуг, а також порядок формування загальновиробничих витрат.

Водночас ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон №996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Пунктом 5 ст.9 Закон №996 передбачено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідно до абзацу п`ятого ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон України №996-ХІV) господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Пунктом 2 ст.3 Закон України №996-ХІV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України №996-ХІV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Абзацом 11 ст.1 Закону України №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, платник податку, має право на включення сум ПДВ, сплачених у вартості товарів, робіт чи послуг, до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідного податкового (звітного) періоду та право на врахування витрат під час обрахунку чистого оподаткованого прибутку підприємства, лише за умови фактичного здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів, робіт чи послуг, що підтверджується первинними та іншими документами, а також податковими накладними, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування (п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України).

Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування (п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України).

Надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, необхідним є дослідження реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками: ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ", ТОВ "ТМЕ", ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ", ТОВ "ІМПЕРА ГРУП", ТОВ "СІТАГО" (ТОВ "Валдіс"), ТОВ "КОМПАНІ "ПЛАЗМА", ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "УКРПРОМПОСТАЧ", ТОВ "ДІАПРИНТ", ТОВ "ВІЛЬНЕС ГРУП" (ТОВ "Інкомстальплюс"), ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО", ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ", ТОВ "АЛЬЯНС ЛКМ", ТОВ "ДНІПРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР", ТОВ "ВІСТА ДНІПРО", ТОВ "ПОЛІТЕХНОМЕТ", ТОВ "ЕЛЕКТРОХАТА", ТОВ ФІРМА "АВТОДРАЙВ ЛТД", ПП "ЕЛІН-2007", ТОВ "КАЙЛАС", ТОВ "ЗАВОД УКРМАШПРОМ", ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "УКРБУДШЛЯХ-Д", ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ", ТОВ "ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС", ТОВ "ЮГСЕРВІС", ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР", ТОВ ФІРМА "ОБРІЙ", ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА", ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ", ТОВ "ТД "ПРІМОРІС", ТОВ "МЕГАПРОМІНВЕСТ", ТОВ "Укртрансстандарт", ТОВ "ТЕХНО-КАПІТАЛ ЦЕНТР", ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС".

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «УКРІНДУСТРІЯ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ" було укладено договір №1503039 від 11.06.2015 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1503039 АТ НЗФ придбало у ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ" товару (матеріалів та запчастин) в загальній кількості 130 шт. на суму 83 880,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки на оплату, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні та експрес-накладна "НОВА ПОШТА", документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом та користувався послугами "НОВА ПОШТА", що підтверджується товаро-транспортними накладними і експрес-накладною, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ" товар згідно Договору № 1503039 від 11.06.2015 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "УКРІНДУСТРІЯ" виписало позивачу відповідні податкові накладні на підтвердження сплати ПДВ.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ЕЛЕКТРОХАТА» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ЕЛЕКТРОХАТА" було укладено договір № 1600641 від 10.02.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "ЕЛЕКТРОХАТА" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1600641 АТ НЗФ придбало у ТОВ ЕЛЕКТРОХАТА електроматеріали і запчастини на загальну суму 349 377,03 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки на оплату, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні та експрес-накладна "НОВА ПОШТА", документи щодо якості поставленої продукції, паспорти якості.

ТОВ "ЕЛЕКТРОХАТА" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом та користувався послугами "НОВА ПОШТА", що підтверджується товаро-транспортними накладними і експрес-накладна, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "ЕЛЕКТРОХАТА" товар згідно Договору № 1600641 від 10.02.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "ЕЛЕКТРОХАТА" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «МАКСИМА МЕТАЛ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ" було укладено договір №1503628 від 10.07.2015 р.

Згідно з умовами договору ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору АТ НЗФ придбало у ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ" товар металопрокат на суму 3 641 663,61 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ" товар згідно договору №1503628 від 10.07.2015 в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» було укладено договори №1600562 від 08.02.2016, №1905819 від 04.09.2019 року.

Згідно з умовами договорів ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору № 1600562 від 08.02.2016, № 1905819 від 04.09.2019 року, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору АТ НЗФ придбало у ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» товаро-матеріальних цінностей, машини та устаткування, на суму 1 553 862,92 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем було надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції, паспорти якості.

ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до видаткових наклдних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» товар згідно Договорів №1600562 від 08.02.2016, №1905819 від 04.09.2019 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По вказаним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «КОМПАНІ "ПЛАЗМА» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" було укладено договір № 1600211 від 18.01.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1600211 АТ НЗФ придбало у ТОВ "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" металопрокат в загальній кількості 57,568 тон на суму 999 643,94 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи, щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС" товар згідно Договору № 1600211 від 18.01.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "ІНКОМСТАЛЬПЛЮС було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ" було укладено договори підряду №1603615 від 08.08.2016, №1605418 від 07.12.2016, №1605639 від 16.12.2016, №1605640 від 16.12.2016, №1700114 від 10.01.2017, №1702829 від 05.05.2017, №1704174 від 24.07.2017, №1704721 від 19.08.2017, №1706844 від 29.12.2017, №17002669 від 25.04.2017, №17002996 від 16.05.2017 року.

Згідно з умовами договорів ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ" як підрядник взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника АТ НЗФ такі види послуг: виготовлення металоконструкцій газоходу чистого газу агломашини № 3 (інв. № 1115). Капітальний ремонт агломашини № 3; виготовлення та монтаж м/к навісу над естакадою по відбору проб. Дільниця відбору проб. АГЦ.; винесення електричного кабелю на естакаду в районі між шахтами В-24 і В-26 ЦМП.; відновлення будівельних споруд. Відділення охолодження агломерату АГЦ.; влаштування ростверків та фундаментів. Загальнобудівельні роботи. 2 етап. "Реконструкція газоочисток систем вентиляції В-14, В-24 з установкою рукавних фільтрів АГЦ"; Заміна віконних блоків та відновлювальні роботи. Хімводоочистка ТСЦ.; зашивання прорізів у стіновому огородженні по ряду "Д" на відм. +8,385 КПМ-1; рихтування і відновлення підкранових колій електромостового крана (інв. № 1154, № 1168) СГМ-1, ЦВФ та підкранових конструкцій розливного прольоту у вісях А і Б. Головний корпус № 2 ЦВФ; виготовлення та монтаж металоконструкцій. ІІІ етап (південна частина) «реконструкція газоочисток систем вентиляції В-14, В24 з установкою рукавних фільтрів. АГЦ»; монтаж технологічного устаткування «реконструкція газоочисток систем вентиляції В-14, В24 з установкою рукавних фільтрів. АГЦ»; рихтування і відновлення підкранових колій електромостового крана, а АТ НЗФ, як замовник зобов`язалося прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів №1603615 від 08.08.2016, №1605418 від 07.12.2016, №1605639 від 16.12.2016, №1605640 від 16.12.2016, №1700114 від 10.01.2017, №1702829 від 05.05.2017, №1704174 від 24.07.2017, №1704721 від 19.08.2017, №1706844 від 29.12.2017, №17002669 від 25.04.2017, №17002996 від 16.05.2017 року. ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ" виконало на замовлення АТ НЗФ роботи та послуги на загальну суму 14 584 334,29 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, Рахунки-фактури, Акти приймання виконаних робіт (Форма №КБ-2в), виписки банку (платіжні доручення).

На виконання умов договорів АТ НЗФ оплатило виконані ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ" роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: жовтень -грудень 2016 року, лютий-липень, вересень-грудень 2017, лютий-грудень 2018, січень-травень 2019 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "НСУ-215 МЕХАНОМОНТАЖ" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА"(), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА" було укладено договір № 1406687 від 22.12.2014 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1406687 АТ НЗФ придбало у ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА" товар - тензодатчик C16A2C3/30T, вузол встройки C16/ZOU44A тензодатчика C16AC3/30t, ваги напільні електронні FS405D-60, ваговий індикатор Rinstrum 5000, індикатор ваговий WE2110, плата комбінована WE2110/ZCC та датчик ваги C16A2C3/30T, на загальну суму 220 484,04 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції, паспорти якості.

ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА" товар згідно Договору № 1406687 від 22.12.2014 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

З даним контрагентом взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "КОНСТАНТА ВАГА" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДИНГ" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДИНГ" було укладено договір №1601369 від 28.03.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДИНГ" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1601369 АТ НЗФ придбало у ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДИНГ" товар - кільця, фільтри повітряні, індикатори тиску (манометр), кільця поршневі, манжета, трубки дренажні дизеля, поршневі воротники, ремкомплекти водяного насосу, рукава з`єднувальні, кільця ущільнювальні, манжета армовані, втулки, датчики температури охолодження рідини, покажчики температури, термостати, фільтри повітряні, датчики, замки, автозчепи, запобіжники, пружини шлаковозу, в загальній кількості 1 673 шт. на суму 163 712,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки на оплату, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні та експрес-накладна "НОВА ПОШТА", документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДИНГ" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом та користувався послугами "НОВА ПОШТА", що підтверджується товаро-транспортними накладними і експрес-накладною, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДИНГ" товар згідно Договору № 1601369 від 28.03.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "ЛОКОМОТИВ ТРЕЙДИНГ" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "СІТАГО" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "СІТАГО" було укладено договори №1204848 від 11.10.2012, №1700121 від 10.01.2017 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "СІТАГО" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів №1204848 та №1700121 АТ НЗФ придбало у ТОВ "СІТАГО" порошок ППЕ-88 в кількості 325 тон та мертель шамотний МШ39 в кількості 20 тон на загальну суму 2 894 100,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "СІТАГО" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "СІТАГО" товар згідно Договорів №1204848 від 11.10.2012, №1700121 від 10.01.2017 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "СІТАГО" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР" було укладено договір № 1600144 від 13.01.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1600144 від 13.01.2016 АТ НЗФ придбало у ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР" товар - вузли пишучі спеціальні УПС-12/1М та вузли пишучі спеціальні УПС-12/2М, на загальну суму 114 773,76 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР" здійснило поставку товару відповідно до умов договору через «НОВА ПОШТА», що підтверджується експрес накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР" товар згідно Договору № 1600144 від 13.01.2016 в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "НВП ПРОМПРИБОР" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "КАЙЛАС" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "КАЙЛАС" було укладено договір № 1600564 від 08.02.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "КАЙЛАС" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1600564 АТ НЗФ придбало у ТОВ "КАЙЛАС" запчастини на загальну суму 180 672,51 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні.

ТОВ "КАЙЛАС" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "КАЙЛАС" товар згідно Договору № 1600564 від 08.02.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "КАЙЛАС" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ" було укладено договір № 1505970 від 08.12.2015 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору №1505970 АТ НЗФ придбало у ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ" віники сорго в загальній кількості 5 000 шт. на суму 144 900 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, Товарно-транспортні накладні.

ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ" товар згідно Договору № 1505970 від 08.12.2015 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС» були укладені Договори № 1602413 від 25.05.2016 та № 1605114 від 21.11.2016 року.

Згідно з умовами договорів ТОВ «ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікацій (додатків) до договорів, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів № 1602413 від 25.05.2016, № 1605114 від 21.11.2016 АТ НЗФ придбало у ТОВ «ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС» відеокамери Panasonic WV-CP604E, порошок вогнегасний П-2АПМ, ствол пожежний ручний РСКЗ-70 на суму 51 735,14 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, паспорти якості.

ТОВ «ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС» товар згідно договорів № 1602413 від 25.05.2016 та № 1605114 від 21.11.2016 в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені в повному обсязі.

ТОВ «ЛУГСПЕЦТЕХНОСЕРВІС» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС" було укладено договір № 1602432 від 25.05.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору №1602432, спеціфікації №1604806 АТ НЗФ придбало у ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС" білизну натільну трикотажну в загальній кількості 300 шт. на суму 46497,60 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем було надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури. видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС" товар згідно Договору № 1602432 від 25.05.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

ТОВ "ДНІПРСПЕЦРЕСУРС" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Техно-капітал центр» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «Техно-капітал центр» було укладено договір № 1601084 від 11.03.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ «Техно-капітал центр» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1601084 від 11.03.2016 АТ НЗФ придбало у ТОВ «Техно-капітал центр» апарат високого тиск PROFI 1 в загальній кількості 2 штуки на суму 66 580 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, паспорти якості.

ТОВ «Техно-капітал центр» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «Техно-капітал центр» товар згідно Договору № 1601084 від 11.03.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «Техно-капітал центр» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідну податкову накладну.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "УКРТРАНССТАНДАРТ" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "УКРТРАНССТАНДАРТ" було укладено договір поставки від 15.06.2016 року № 1602837.

Згідно з умовами вказаного договору поставки ТОВ "УКРТРАНССТАНДАРТ" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Згідно Специфікації до договору поставки № 1602837 АТ НЗФ придбало у ТОВ "УКРТРАНССТАНДАРТ" рейку Р-50 довжиною 12,5 м.п. ДСТУ 4344:2004 (б/в) у кількості 5,08 т за ціною 11 177,08 грн. без ПДВ на загальну суму 68 135,49 грн., в т.ч. ПДВ 11 355,92 грн.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: видаткова накладна УТ-0000190 від 11.08.2016 року, товарно-транспортна накладна №110816 від 11.08.2016 року, акт приймання-передачі № 31 від 05.01.2017 року, прибутковий ордер №12 від 05.01.2017 року.

На підтвердження сплати в ціні поставленого товару ПДВ ТОВ "УКРТРАНССТАНДАРТ" виписало та надало на адресу АТ НЗФ податкову накладну від 11.08.2016 року № 219, яка була зареєстрована в ЄРПН 20.08.2016 р.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений товар в безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням № 210544 від 31.01.2017 року.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТД «ПРІМОРІС» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ТД «ПРІМОРІС» було укладено договір №1501496 від 25.03.2015 р.

Згідно з умовами договору ТОВ «ТД «ПРІМОРІС» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору №1501496 від 25.03.2015 АТ НЗФ придбало у «ТД «ПРІМОРІС» домкрат ДГ50П150А в комплекті з насосом НГР-7027 і РВТ-4, СГР-10 знімач гідравлічний, ПРГ-120 прес гідравлічний, PHS-20 TPH™ знімач гідравлічний, CA100SA150 Домкрат алюмінієвий з насосом РНН-7027 та РВТ-5, CTS-300 Прес гідравлічний в загальній кількості 7 шт. на суму 83 641,20 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні.

ТОВ "ТД "ПРІМОРІС" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "ТД "ПРІМОРІС" товар згідно Договору №1501496 від 25.03.2015 в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "ТД "ПРІМОРІС" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ДІАПРИНТ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ДІАПРИНТ» було укладено договір № 1703911 від 10.07.2017 р. та договір № 1801314 від 02.03.2018 р.

Згідно з умовами договору ТОВ «ДІАПРИНТ» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1703911 АТ НЗФ придбало у ТОВ «ДІАПРИНТ» вузли пишучі на загальну суму 335 923,20 грн. з урахуванням ПДВ та відповідно до умов договору № 1801314 АТ НЗФ придбало у ТОВ «ДІАПРИНТ» газоаналізатори на загальну суму 858 615,83 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки на оплату, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції, паспорти якості.

ТОВ «ДІАПРИНТ» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом та користувався послугами «НОВА ПОШТА», що підтверджується товаро-транспортними накладними і експрес-накладна, та передало товар АТ НЗФ згідно видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «ДІАПРИНТ» товар згідно договору № 1703911 від 10.07.2017 року та договору № 1801314 від 02.03.2018 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «ДІАПРИНТ» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ІМПЕРА ГРУП" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ІМПЕРА ГРУП" було укладено договір № 1801707 від 23.03.2018 р. та договір поставки № 1700060 від 06.01.2017 р.

Згідно з умовами договору ТОВ "ІМПЕРА ГРУП" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1801707 від 23.03.2018 р. та № 1700060 від 06.01.2017 р АТ НЗФ придбало у ТОВ "ІМПЕРА ГРУП" товар - бабіт, чушка, припій та інш., на загальну на суму 1 276 836,88 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи, щодо якості поставленої продукції.

ТОВ "ІМПЕРА ГРУП" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "ІМПЕРА ГРУП" товар згідно договору № 1801707 від 23.03.2018 р. та № 1700060 від 06.01.2017 р в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "ІМПЕРА ГРУП" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Політехномет» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «Політехномет» було укладено договір № 1700475 від 19 січня 2017 року.

Згідно з умовами договору ТОВ «Політехномет» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1700475 від 19.01.2017 АТ НЗФ придбало у ТОВ «Політехномет» труби в загальній кількості 15,576 тон на суму 399 802,84 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ «Політехномет» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «Політехномет» товар згідно Договору № 1700475 від 19.01.2017 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «Політехномет» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО» було укладено договори № 1603437 от 27.07.16, № 1605586 від 13.12.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікацій (додатків) до договорів № 1603437 от 27.07.16, № 1605586 від 13.12.2016 року, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору АТ НЗФ придбало у ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО товар - деревину, будівельні матеріали та санітарно-технічне обладнання, на суму 998 265,24 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО» товар згідно Договору № 1603437 от 27.07.16 р., № 1605586 від 13.12.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОМІНКО» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Фірма «Обрій» (код за ), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «Фірма «Обрій» було укладено договір поставки від 13.05.2017 року №1702957.

Згідно з умовами вказаного договору поставки ТОВ «Фірма «Обрій» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Згідно Специфікації до договору поставки № 1702957 АТ НЗФ придбало у ТОВ «Фірма «Обрій» лампу натрієву SL 250W Е40 у кількості 8 штук за ціною 67,75 грн. без ПДВ; лампу ртутну ML 250W E27 самобаластну у кількості 20 штук за ціною 46,50 грн. без ПДВ; лампу ртутну ML 400W E40 у кількості 30 штук за ціною 58,90 грн. без ПДВ; лампу світлодіодну LED-50-033 H135 50W E40 5000K у кількості 45 штук за ціною 375,00 грн. без ПДВ; лампу ртутну ML 500W E40 самобаластну у кількості 230 штук за ціною 69,00 грн. без ПДВ; лампу натрієву SL 400W Е40 у кількості 60 штук за ціною 69,25 грн. без ПДВ; лампу ртутну ML 1000W E40 у кількості 75 штук за ціною 209,00 грн. без ПДВ; лампу ртутну ML 250W E40 самобаластну у кількості 30 штук за ціною 44,05 грн. без ПДВ; лампу ртутну ML 700W E40 у кількості 104 за ціною 166,25 грн. без ПДВ; лампу ртутну ML 1000W E40 у кількості 80 штук за ціною 209,00 грн. без ПДВ всього на загальну суму 109 374,60 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ «Фірма «Обрій» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «Фірма «Обрій» товар згідно Договору від 13.05.2017 року №1702957 в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «Фірма «Обрій» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ЗАВОД УКРМАШПРОМ" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ЗАВОД УКРМАШПРОМ" було укладено договори № 1603163 від 07.07.2016 року та 1703678 від 26.06.2017 року.

Згідно з умовами договору «ТОВ "ЗАВОД УКРМАШПРОМ» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів № 1603163, №1703678 АТ НЗФ придбало у «ТОВ "ЗАВОД УКРМАШПРОМ» нагнітачі мастила в загальній кількості 5 шт. на суму 166 386 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні.

ТОВ "ЗАВОД УКРМАШПРОМ» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ ЗАВОД УКРМАШПРОМ» товар згідно Договорів № 1603163 від 07.07.2016, №1703678 26.06.2017 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ ЗАВОД УКРМАШПРОМ» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ВІСТА ДНІПРО" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ВІСТА ДНІПРО" було укладено договір №1701442 від 27.02.2017 року.

Згідно з умовами договору ТОВ "ВІСТА ДНІПРО" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору №1701442 АТ НЗФ придбало у ТОВ "ВІСТА ДНІПРО" віники сорго вищий гатунок в загальній кількості 15 350 шт. на суму 440 230 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні.

ТОВ "ВІСТА ДНІПРО" здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений товар згідно Договору №1701442 від 27.02.2017 року в безготівковій формі, шляхом перерахування ТОВ "ВІСТА ДНІПРО" грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "ВІСТА ДНІПРО" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРПРОМПОСТАЧ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРПРОМПОСТАЧ» було укладено договір № 1604710 від 21.10.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ«ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРПРОМПОСТАЧ» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1604710 АТ НЗФ придбало у ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРПРОМПОСТАЧ» редуктора в загальній кількості 11 штук на суму 1 249 600,00 з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: пПодаткові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні.

ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРПРОМПОСТАЧ» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРПРОМПОСТАЧ» товар згідно Договору № 1604710 від 21.10.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРПРОМПОСТАЧ» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР" було укладено договір № 1703452 від 14.06.2017 року та №1704347 від 01.08.2017 року.

Згідно вказаного договору АТ НЗФ придбало у ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР" роботи з заміни скління об`єктів заводу : АГЦ, ЦВФ, ДШЛ ЦВФ, ПЦ-9; загально будівельні роботи на об`єкті: «Однопрогонова відкрита естакада над відстійником. Капітальний ремонт естакади відділення грануляції дробильно-сортувального комплексу №1».

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма №КБ-2в), виписки банку (платіжні доручення).

На виконання умов договору АТ НЗФ оплатило виконані ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР" роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: жовтень листопад 2017, лютий, березень, травень 2018 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені в повному обсязі.

ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ТМЕ" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "ТМЕ" було укладено Договір постачання №1501636 від 02.04.2015 р., Договір підряду №1703098 від 24.05.2017 р., Договір підряду №1702835 від 05.05.2017 р.

Згідно з умовами договору ТОВ "ТМЕ", як постачальник та підрядник взяло на себе зобов`язання передати у власність товар та виконати за рахунок замовника роботи АТ НЗФ згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та виконані роботи, оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов Договору постачання №1501636 від 02.04.2015 р., Договору підряду №1703098 від 24.05.2017 р., Договору підряду №1702835 від 05.05.2017 р. АТ НЗФ придбало у ТОВ "ТМЕ" колесо приводне, підвіска крюкова 32 т.с, ремонт колісних пар шлаковозу, капітальний ремонт тепловозу на суму 5 479 044,22 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення, акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма №КБ-2в), паспорти якості.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "ТМЕ" товар згідно Договору постачання №1501636 від 02.04.2015, Договору підряду №1703098 від 24.05.2017, Договору підряду №1702835 від 05.05.2017 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "ТМЕ" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «МЕГАПРОМІНВЕСТ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «МЕГАПРОМІНВЕСТ» було укладено договір № 1604163 від 13 вересня 2016 р.

Згідно з умовами договору ТОВ МЕГАПРОМІНВЕСТ як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1604163 від 13.09.2016 АТ НЗФ придбало у ТОВ МЕГАПРОМІНВЕСТ вугілля марки АКО/АО (25-100) мм в загальній кількості 4 855,32 тон на суму 13 511 043,84 грн. без урахуванням ПДВ, вугілля марки АМ (13-25) мм в загальній кількості 4 577,812 тон на суму 11 595 832,5 грн без урахування ПДВ, вугілля марки АО (30-70) мм в загальній кількості 207,9 тон на суму 536 253 грн без урахування ПДВ, вугілля марки АО/АКО (25-100) мм в загальній кількості 978,5 тон на суму 2 524 530 грн без урахування ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні. рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ «МЕГАПРОМІНВЕСТ» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «МЕГАПРОМІНВЕСТ» товар згідно Договору № 1604163 від 13.09.2016 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ"МЕГАПРОМІНВЕСТ" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «АЛЬЯНС ЛКМ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «АЛЬЯНС ЛКМ» було укладено договір № 1700586 від 23.01.2017 року.

Згідно з умовами договору ТОВ «АЛЬЯНС ЛКМ» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1700586 від 23.01.2017 року АТ НЗФ придбало у ТОВ «АЛЬЯНС ЛКМ» лакофарбові матеріали на суму 849 309,79 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акт приймання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ «АЛЬЯНС ЛКМ» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «АЛЬЯНС ЛКМ» товар згідно Договору №1700586 від 23.01.2017 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені в повному обсязі.

ТОВ «АЛЬЯНС ЛКМ» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ПП «ЕЛІН-2007» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ ПП «ЕЛІН-2007» було укладено договори №1406410 від 05.12.2014, №1700295 від 16.01.2017 року.

Згідно з умовами договору ПП «ЕЛІН-2007» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів №1406410 від 05.12.2014, №1700295 від 16.01.2017 року АТ НЗФ придбало у ПП «ЕЛІН-2007» матеріал ізоляційний на суму 184 766,57 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ ПП «ЕЛІН-2007» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ПП «ЕЛІН-2007» товар згідно договорів №1406410 від 05.12.2014, №1700295 від 16.01.2017 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ПП «ЕЛІН-2007» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» було укладено договір № 1903455 від 25.06.2019 року.

Згідно з умовами договору ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1903455 від 25.06.2019 року АТ НЗФ придбало у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» кран ЕДК-80/3 "TAKRAF" в комплекті з електрогрейфером і електромагнітною шайбою загальною вартістю 3 860 000 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), Акт приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів №179 від 17.02.2020р., документи щодо транспортування ТМЦ (залізничну накладну), технічну документацію на ТМЦ (КРАН ЕДК-80/3 «TAKRAF» зав.№965).

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОНГУР» здійснило поставку товару відповідно до умов договору залізничним транспортом, що підтверджується відповідною залізничною накладною, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складеного сторонами акту приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОНГУР» товар згідно Договору № 1903455 від 25.06.2019 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 1 від 10.12.2019 р.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ЮГСЕРВІС» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ЮГСЕРВІС» було укладено договір № 1500910 від 18.02.2015 року та № 1600165 від 15.01.15 року.

Згідно з умовами договору ТОВ ЮГСЕРВІС як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 11500910 від 18.02.2015 року та № 1600165 від 15.01.15 року АТ НЗФ придбало у ТОВ ЮГСЕРВІС хімічні продукти на суму 126 336,71 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції.

ТОВ «ЮГСЕРВІС» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «ЮГСЕРВІС» товар в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ «ЮГСЕРВІС» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ ФІРМА «АВТОДРАЙВ ЛТД» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ ФІРМА «АВТОДРАЙВ ЛТД» було укладено договори № 1501627 від 02.04.2015, № 1702450 від 12.04.2017.

Згідно з умовами договору ТОВ ФІРМА «АВТОДРАЙВ ЛТД» як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів № 1501627, № 1702450 АТ НЗФ придбало у ТОВ ФІРМА «АВТОДРАЙВ ЛТД» запасні частини на суму 268 609,98 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, паспорти якості.

ТОВ ФІРМА «АВТОДРАЙВ ЛТД» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату ТОВ ФІРМА «АВТОДРАЙВ ЛТД» за поставлений товар згідно Договору № 1501627 від 02.04.2015, № 1702450 від 12.04.2017року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даній операції взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ ФІРМА «АВТОДРАЙВ ЛТД» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ" був укладений договір №1900652 від 29.01.2019 року.

Згідно з умовами договору та ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ" як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів АТ НЗФ придбало у ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ" товар горішок коксовий на суму 928 689,98 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, залізничні накладні, документи щодо якості поставленої продукції, паспорти якості на товар.

ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ " здійснило поставку товару відповідно до умов договору залізничним транспортом, що підтверджується залізничними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених сторонами актів приймання-передачі товару.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ" горішок коксовий по договору №1900652 від 29.01.2019 в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ "КРАМ ПОСТАЧАННЯ" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ НВП "УКРБУДШЛЯХ-Д" (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ НВП "УКРБУДШЛЯХ-Д" було укладено договір підряду №1603135 від 06.07.2016 року.

Згідно з умовами договору ТОВ НВП"УКРБУДШЛЯХ-Д" як підрядник взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника АТ НЗФ роботи по поточному ремонту двадцяти стрілочних переводів, а АТ НЗФ, як замовник зобов`язалося прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договором.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: 1. Договір підряду № 1903135 від 06.07.2016 р., податкові накладні, рахунок-фактура, акт приймання виконаних будівельних робіт (Форма №КБ-2в), виписки банку (платіжні доручення).

АТ НЗФ оплатило виконані ТОВ НВП "УКРБУДШЛЯХ-Д" роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: листопад 2016 року та грудень 2016 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

По даним операціям взаєморозрахунки проведені у повному обсязі.

ТОВ НВП "УКРБУДШЛЯХ-Д" було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «НІКОМАКСІБУД» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «НІКОМАКСІБУД» було укладено договори підряду №1906296 від 29.10.2020 року, №1904773 від 22.08.2019 року та №1903070 від 30.05.2019 року.

Згідно з умовами договору ТОВ НІКОМАКСІБУД як підрядник взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника АТ НЗФ роботи з відновлення м`яких покрівель, заміни стінового огородження і покрівельного покриття огороджень, на об`єктах основних фондів АТ НЗФ, а АТ НЗФ, як замовник зобов`язалося прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договорами.

Відповідно до умов договорів №1906296 від 29.10.2020 року, №1904773 від 22.08.2019 року та №1903070 від 30.05.2019 року ТОВ НІКОМАКСІБУД виконало на замовлення АТ НЗФ роботи з відновлення м`яких покрівель, заміни стінового огородження і покрівельного покриття огороджень, на об`єктах основних фондів АТ НЗФ на загальну суму 4 254 129,91 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: Договори підряду №1906296 від 29.10.2020 року, №1904773 від 22.08.2019 року та №1903070 від 30.05.2019 року, податкові накладні, рахунки-фактури, Акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма №КБ-2в), виписки банку (платіжні доручення).

АТ НЗФ оплатило виконані ТОВ «НІКОМАКСІБУД» роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: травень, червень та липень 2020 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

Розрахунки між сторонами проведені.

ТОВ «НІКОМАКСІБУД» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» було укладено договір підряду № 1903626 від 03.07.2019 року.

Згідно з умовами договору ТОВ КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ як підрядник взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника АТ НЗФ роботи із заміни дорожнього покриття на площі та дорозі, від центральної прохідної до повороту, який веде до ЗЦ, а АТ НЗФ, як замовник зобов`язалося прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1903626 ТОВ КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ виконало на замовлення АТ НЗФ роботи із заміни дорожнього покриття на загальну суму 1 877 607, 09 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: Договір підряду № 1903626 від 03.07.2019 р., податкові накладні, рахунки-фактури, акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма №КБ-2в), виписки банку (платіжні доручення).

АТ НЗФ оплатило виконані ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: жовтень 2019 року, листопад 2019 року та грудень 2019 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «МІАПРОМ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «МІАПРОМ» було укладено договір № 1805590 від 06.09.2018 року.

Згідно з умовами договору ТОВ МІАПРОМ як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору № 1805590 АТ НЗФ придбало у ТОВ МІАПРОМ матеріал вуглецевмісний в загальній кількості 111,588 тон на суму 725 322,46 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, виписки банку (платіжні доручення), акти приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів, товарно-транспортні накладні, документи щодо якості поставленої продукції .

ТОВ «МІАПРОМ» здійснило поставку товару відповідно до умов договору автомобільним транспортом, що підтверджується товаро-транспортними накладними, та передало товар АТ НЗФ відповідно до складених видаткових накладних.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений ТОВ «МІАПРОМ» товар в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

ТОВ «МІАПРОМ» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Відповідачем проводилася позапланова перевірка позивача по взаємовідносинах з ТОВ «МІАПРОМ» () за вересень 2018 року у сумі ПДВ 120 887 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» () за жовтень - грудень 2019 року у сумі ПДВ 312 935 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» () за грудень 2019 у сумі 643 333 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «Перша Дніпропетровська Будівельна Компанія» () за лютий - червень 2020 року у сумі ПДВ 311 991 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «НІКОМАКСІБУД» () за травень - липень 2020 року у сумі ПДВ 152 247 грн., за наслідками якої було складено Акт перевірки №563/32-00-07-01-03-27/00186520 від 19.07.2021 р. та винесено ППР № 0000/259/0701 від 20.08.2021 року.

АТ НЗФ не погодилося із висновками перевірки звернулося до адміністративного суду, судом було порушено провадження в адміністративній справі № 160/20293/21.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/20293/21 позовні вимоги АТ НЗФ було задоволено, скасовано ППР № 0000/259/0701 від 20.08.2021 року. Рішення суду в зазначеній справі не набрало законної сили.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» було укладено договори підряду №1903764 від 09.07.2019 року та №1905077 від 03.09.2019 року.

Згідно з умовами договорів ТОВ ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ як підрядник взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника АТ НЗФ роботи з капітального та поточного ремонту залізничних колій, стрілочних переводів та роботи з рихтування підкранових колій баштового крана БК-1000, а АТ НЗФ, як замовник, зобов`язалося прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договорів № 1903764 від 09.07.2019 року та № 1905077 від 03.09.2019 року ТОВ ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ виконало на замовлення АТ НЗФ з капітального та поточного ремонту залізничних колій, стрілочних переводів та роботи з рихтування підкранових колій баштового крана БК-1000 на загальну суму 3 876 523,60 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивачем надано суду договори та первинні документи: договори підряду №1903764 від 09.07.2019 року та №1905077 від 03.09.2019 року, податкові накладні, рахунки-фактури, акти приймання виконаних будівельних робіт (Форма №КБ-2в), виписки банку (платіжні доручення), оборотно-сальдові відомості.

АТ НЗФ оплатило виконані ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: лютий, квітень та червень 2020 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» було виписано на адресу АТ НЗФ та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Відповідачем проводилася позапланова перевірка позивача по взаємовідносинах із ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), за наслідками якої складено Акт № 50/28-10-50-07/00186520 від 01.09.2020 р. та встановлено нереальність господарських операцій з ТОВ «Перша Дніпропетровська Будівельна Компанія» () за травень-червень 2020 року у сумі ПДВ 113 383 грн., винесено ППР № від 22.09.2020 року.

АТ НЗФ не погодилося із висновками перевірки звернулося до адміністративного суду, судом було порушено провадження в адміністративній справі № 160/16958/20.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 року у справі № 160/16958/20 позовні вимоги АТ НЗФ було задоволено, скасовано ППР № від 22.09.2020 року. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду рішення суду в зазначеній справі залишено без змін та набрало законної сили.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТД ДСД» (), судом встановлено наступне.

Між АТ НЗФ та ТОВ «ТД ДСД» було укладено договір поставки № 1905757 від 02.10.2019 року.

Згідно з умовами вказаного договору поставки ТОВ ТД ДСД як постачальник взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ НЗФ товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ НЗФ, як покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

Згідно Специфікації № 1 від 02.10.2019 року до договору поставки № 1905757 АТ НЗФ придбало у ТОВ ТД ДСД гідророзподілювачі ГР-2 УХЛ4 у кількості 10 штук за ціною 15 210 грн. без ПДВ, та нагнітачі консистентних мастил (1797 АРАС ємність резервуару 16 кг, максимальний тиск у корпусі 200 бар, витрати мастила за один хід поршня 0,8 гр. Температура експлуатації від -10 град до +60 град) у кількості 6 штук за ціною 2 616, 67 грн. без ПДВ.

Позивачем надано суду договір та первинні документи: видаткова накладна № 2 від 04.12.2019 року, товарно-транспортна накладна №0412/19-1 від 04.12.2019 року, акт приймання-передачі № 17 від 08.01.2020 року, прибутковий ордер № 182 від 08.01.2020 року.

На підтвердження сплати в ціні поставленого товару ПДВ ТОВ ТД ДСД виписало та надало на адресу АТ НЗФ податкову накладну № 1 від 08.12.2019 року на суму ПДВ 33 560 грн., яка була зареєстрована в ЄРПН 26.12.2019 року.

АТ НЗФ провело оплату за поставлений товар в безготівковій формі, перерахувавши на рахунок ТОВ ТД ДСД вартість поставленого товару в сумі 201 360,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 241330 від 29.01.2020 року.

Відповідачем також проводилася позапланова перевірка позивача по взаємовідносинах з ТОВ «ТД ДСД» (), результати якої було оформлекно Актом № 33/28-10-50-07/00186520 від 27.03.2020 р., за наслідками якої встановлено нереальність господарських операцій за січень 2020 року у сумі ПДВ 33 560 грн., винесено ППР № від 16.04.2020 року.

АТ НЗФ не погодилося із висновками перевірки та звернулося до адміністративного суду з позовом про скасування винесеного на підставі вказаного Акту перевірки ППР, судом було відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7215/20.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі № 160/7215/20 позов АТ НЗФ задоволено, скасовано ППР № від 16.04.2020 року. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 року зазначене рішення залишено без змін та набрало законної сили.

Досліджуючи надані в матеріали справи докази, щодо віднесення до складу витрат суми 883 833 333,33 грн, судом встановлено наступне.

У 2012 році позивачем було укладено угоди на постачання феросплавної продукції та нафтопродуктів із підприємствами: ТОВ «Інтерсплав» Договори від 06.02.2012 р. №1200834, 1200835, 1200836, 1200837, 1200838, 1200839; ТОВ «Адіоніс» Договори від 31.01.2012 №№ 1821, 1200822, 1200823, 1200824, 1200827; ТОВ «Картсервіс плюс» Договори від 08.02.2012 №№ 1200840, 1200841, 1200842, 1200843, 1200844, 1200845; ТОВ «Мелітас» Договори від 23.01.2012 р. № 1200809, 1200810, 1200811, 1200812, 1200813; ТОВ «ЦУМ» Договори від 26.01.2012 №№ 1200814, 1200815, 1200816, 1200817, 1200818, 1200819; ТОВ «Стелс» Договори від 02.02.2012 р. №1200828, 1200829, 1200830, 1200831, 1200832; ТОВ «Ріаліз Ойл» - Договори від 30.10.2012 р. № 1205100, 1205102, 1205105, 1205106, 1205107, 1205108, 1205110, від 31.10.2012 №№ 1205113, 1205114, 1205115, 1205116, 1205117, 1205118, 1205119, 1205120, 1205121, 1205122, 1205123, 1205124, від 23.12.2013 №№ 1306929, 1306930.

На виконання зазначених угод АТ НЗФ у 2012 році отримані авансові платежі у сумі 5 303 000 000,00 грн.

Сума ПДВ в розмірі 883 833 333,33 грн. включена до складу податкових зобов`язань з ПДВ та відображена у бухгалтерському обліку.

20.03.2017 р. між АТ НЗФ та вищенаведеними покупцями, по яким в обліку АТ НЗФ рахується заборгованість підписано додаткові угоди до договорів поставки феросплавів та нафтопродуктів про розірвання договорів в частині поставки товару на умовах попередньої передоплати, а також про зобов`язання АТ НЗФ повернути грошові кошти у строк до 31.12.2017 року.

20.03.2017 р. АТ НЗФ отримані від покупців повідомлення від 20.03.2017 року про відступлення підприємству JERAMI HOLDINGS LTD (Кіпр) права вимоги з АТ НЗФ грошових коштів, що виникли згідно із договорами на поставку феросплавів та нафтопродуктів на загальну суму 5 303 000 000 грн.

20.03.2017 р. АТ НЗФ отримано від підприємства JERAMI HOLDINGS LTD (Кіпр) повідомлення про відступлення юридичній особі BORZARINO ENTERPRISES LTD (Belize) права вимоги з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» грошових коштів, що виникло згідно із договором відступлення права вимоги від 20.03.2017 №1-J-B на загальну суму 5 303 000 000 грн.

АТ НЗФ протягом 1-2 кварталів 2017 року віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, ПДВ у сумі 883 833 333,33 грн., що був отриманий від покупців-резидентів у складі авансових платежів у 2012-2013 роках у сумі 5 303 000 000 грн. та включений до податкового зобов`язання.

За результатами аналізу господарських взаємовідносин судом встановлено, що АТ НЗФ на підставі укладених господарських договорів придбало у контрагентів-постачальників товари, роботи та послуги для забезпечення власних господарських потреб у процесі здійснення господарської діяльності.

Підставою винесення податкових повідомлень-рішень з боку податкового органу, в першу чергу, стала податкова інформація стосовно контрагентів позивача, неможливість встановити джерела походження товару за ланцюгом його постачання до придбання позивачем.

Водночас позивачем до суду по кожній господарській операції надано повний пакет первинної документації, яка надає можливість встановити факт постачання товару та надання послуг на адресу позивача.

Зазначені операції підтверджуються укладеними договорами поставки (надання послуг), податковими та видатковими накладними, актами приймання-передання товару, робіт та послуг, залізничними, товарно-транспортними та експрес-накладними на перевезення, сертифікатами та паспортами якості, технічними паспортами, прибутковими ордерами, оборотно-сальдовими відомостями, банківськими виписками.

Із наданих до суду документів можливо встановити суть та зміст господарських взаємовідносин, факт приймання-передання товару та послуг. Зміст документів, що підтверджують реалізацію товару (послуг), відповідає умовам, викладеним у договорах поставки та специфікаціях до них, документи не містять розбіжностей, невідповідностей чи помилок. За датами, кількісними та якісними характеристиками, зазначеними в документах, прослідковується факт постачання відповідного обсягу товару (послуг) та отримання його позивачем.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не наведено жодних зауважень стосовно змісту первинних документів.

Натомість відповідач зазначає, що у контрагентів-постачальників позивача відсутня матеріально-технічна база для ведення фінансово-господарської діяльності, відсутні власні чи орендовані основні засоби, виробництва, зберігання будь-якого товару, наявна незначна кількість працівників. Крім того, власний податковий кредит згідно з проведеним аналізом Єдиного реєстру податкових накладних контрагентами позивача сформовано за рахунок придбання відмінних товарів (послуг), аніж тих, що постачались (надавались) на адресу позивача.

Водночас суд зазначає, що отримання податковим органом податкової інформації, у якій викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нереальних господарських операцій або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку із самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону. Зібрана податкова інформація щодо контрагента не має преюдиційного значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної діяльності, а лише є підставою для більш ретельної перевірки.

Суд також відхиляє доводи контролюючого органу щодо неспроможності контрагентів позивача поставити товар, виконати роботи та надати послуги на адресу позивача, з огляду на те, що такі висновки не підтверджені відповідними доказами, зокрема, актами перевірки або зустрічних звірок, в той час як позивачем до суду надані необхідні документи, що спростовують вказані твердження.

Посилання відповідача на відсутність чи недостатність матеріально-технічної бази у контрагентів-постачальників позивача є поверхневими, адже такі контрагенти могли залучати підприємства-субпідрядники, або іншим чином здійснювати господарську діяльність як посередники.

Суд, в свою чергу, зобов`язаний надати перевагу належним письмовим доказам, а саме, документам первинного бухгалтерського обліку та дослідити їх у повному обсязі, надавши відповідну оцінку.

Отже, посилання на відсутність ресурсів та матеріально-технічної бази у контрагентів позивача є підставою для перевірки останніх, що не зроблено відповідачем. Таким чином, висновки, викладені в акті, є передчасними, а докази, надані відповідачем, лише свідчать про наявність сумнівів щодо реальності господарських операцій, що перевірялись.

Не є підставою для відмови у праві на формування фінансового результату до оподаткування порушення податкової дисципліни, вчинені іншими платниками податку.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку - покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Вказана правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема в постанові від 09.03.2021 року у справі №826/7270/18 та інш.

Суд також зазначає, що чинним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, чітко визначено, що подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди - є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Наведений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі №826/8900/17.

Отже, за результатом аналізу матеріалів справи та норм чинного законодавства України, суд робить висновок, що позивачем у повній мірі підтверджено факт виконання господарських операцій по перевіряємим господарським взаємовідносинам.

Також судом враховано рішення судів в адміністративних справах № 160/7215/20, 160/16958/20 та 160/20293/21, якими підтверджено реальність господарських операцій позивача з його контрагентами та відсутність порушення вимог податкового законодавства.

Щодо віднесення позивачем до складу витрат суми 883 833 333, 33 грн. суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Суд критично ставиться до висновку відповідача про те, що підприємством сплату ПДВ було здійснено за рахунок покупців, отже відсутні втрати (збитки) в частині сплаченого податку на додану вартість у сумі 883 833 333,33 грн., а також про те, що АТ НЗФ не має право враховувати у складі витрат при визначенні фінансового результату нараховане податкове зобов`язання по ПДВ у сумі 883 833 333,33 грн. за отриманим авансовим платежем, так як сплата ПДВ здійснена за рахунок коштів покупців та втрати чи збитки фактично підприємством не понесені.

Грошові кошти отримані позивачем в якості авансових платежів за договорами поставки, були зараховані на рахунок позивача у банку та віднесені до власних коштів товариства за даним бухгалтерського обліку на підставі укладених договорів. Таким чином позивач сплачував податкові зобов`язання з ПДВ за вказаними операціями з поставки феросплавної продукції та нафтопродуктів за правилом "першої події" за рахунок власних коштів.

У 2017 році між позивачем та вищенаведеними покупцями, було підписано додаткові угоди до договорів поставки феросплавів та нафтопродуктів про розірвання договорів в частині поставки товару відповідно до яких позивач мав повернути отримані авнсом грошові кошти у строк до 31.12.2017 року.

Пізніше позивача було повідомлено провідступлення прав вимоги щодо отриманих ним по договорам поставки грошових коштів на користь третьої особи.

У відповідності із ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що станом на 01.01.2021 року в обліку позивача рахувалася заборгованість перед нерезидентом BORZARINO ENTERPRISES LTD (Belize) в сумі 5 303 000 000 грн.

Пункт 192.1 ст. 192 ПК України передбачає, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З наданих в матеріали справи доказів вбачається, що факт повернення попередньої оплати товарів/послуг, факт повернення товарів/послуг відсутні, позивач не здійснив постачання товарів, тобто також не відбувалася будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін.

Наведені обставини, на думку суду свідчать про відсутність підстав, передбачених п. 192.1 ст. 192 ПК України, для коригування податкових зобов`язань позивача із сплати ПДВ.

В той же час, суд звертає увагу на той факт, що при сплаті позивачем грошових коштів на користь нерезидента, якому було відступлено право вимоги, в зв`язку із розірванням договорів поставки, відсутні правові підстави для виписки нерезидентом на користь позивача розрахунку коригування суми податкових зобов`язань з ПДВ, що також вказує на неможливість коригування податкових зобов`язань позивача із сплати ПДВ.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що ним були понесені витрати на сплату ПДВ за наведеними вище операціями, оскільки ним було задекларовано та погашено податкові зобов`язання перед бюджетом.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень ПК України.

Розділом III "Податок на прибуток підприємств" ПК України не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування за операціями з відступлення права вимоги.

АТ НЗФ складає фінансову звітність відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності, при визначенні складу витрат керується Концептуальною основою фінансової звітності, яка складена Радою з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку 01.09.2010 року (Концептуальна основа).

Відповідно до п. 4.25 Концептуальної основи, витрати це зменшення економічних вигід протягом облікового періоду у вигляді вибуття чи амортизації активів або у вигляді виникнення зобов`язань, результатом чого є зменшення власного капіталу, за винятком зменшення, пов`язаного з виплатами учасникам.

Згідно із п.4.52 Концептуальної основи витрати негайно визнаються у звіті про прибутки та збитки, коли видатки не надають майбутніх економічних вигід або тоді та тією мірою, якою майбутні економічні вигоди не відповідають або перестають відповідати визнанню як активу в балансі. Витрати негайно визнаються у звіті про прибутки та збитки, коли видатки не надають майбутніх економічних вигід або тоді та тією мірою, якою майбутні економічні вигоди не відповідають або перестають відповідати визнанню як активу в балансі.

З урахуванням наведеного суд погоджується з позицією позивача, що сума ПДВ у розмірі 883 833 333,33 грн., яка обліковувалась в бухгалтерському обліку ПАТ НЗФ по Дт балансового рахунку 6430, відповідно до Концептуальної основи перестала бути активом, від якого очікують надходження майбутніх економічних вигід, то ПАТ НЗФ правомірно включило суму ПДВ у розмірі 883 833 333,33 грн. до складу витрат підприємства у періоді отримання від покупців ТОВ «Ріаліз Ойл», ТОВ «Інтерсплав», ТОВ «Адіоніс», ТОВ «Картсервіс плюс», ТОВ «Мелітас», ТОВ «ЦУМ», ТОВ «Стелс» (Первісних кредиторів) повідомлень про відступлення права вимоги грошових коштів підприємству JERAMI HOLDINGS LTD (Кіпр) та надалі BORZARINO ENTERPRISES LTD (Belize).

Судом, також, враховано як доказ Висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3563/3564-21 від 03.09.2021 року, яким підтверджено правильність та законність відображення у складі витрат в бухгалтерському та податковому обліку позивача суми у розмірі 883 833 333,33 грн. у 1-му та 2-му кварталах 2017 року.

Стосовно сплати орендної плати за землю, суд зазначає наступне.

Стаття 13 Конституції України встановлює, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності із ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Пунктом «в» ч.1 ст.96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV встановлює, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з ст.21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV передбачає, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

У відповідності із ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платник орендної плати орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно з ч.5 ст.5 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Як передбачено ч.1 та ч.2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

За змістом ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

В ході судового розгляду встановлено, що між Нікопольською районною державною адміністрацією та АТ НЗФ укладено договір оренду земельної ділянки від 21.01.2006 року №331, згідно з яким позивач користується земельною ділянкою площею 10,6945 га. Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 червня 2014 року, номер запису про інше речове право 6018394.

До вказаного договору оренди землі укладено додаткову угоду від 27.09.2019 року №1905604, яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 жовтня 2019 року.

Положеннями п.3.3 договору оренди земельної ділянки від 21.01.2006 року встановлено, що умови цього договору зберігають чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договору, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором.

Згідно п.4.2 договору оренди земельної ділянки від 21.01.2006 №331 орендна плата є договірна і складає: 951,0 грн за 1 га земель промисловості на рік, або 10 170,47 гривень на рік за 10,6945 га.

Пунктом 12.6 договору оренди земельної ділянки від 21.01.2006 року визначено, що будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі, зміст яких зафіксований в одному документі за підписами сторін, зокрема, зміни або доповнення, які вносяться до п.2.1 цього договору, здійснюються у письмовій формі, шляхом складання та підписання сторонами додаткової угоди.

В пункті 2 додаткової угоди від 27.09.2019 року №1905604 до договору оренди земельної ділянки зазначено, що з дати державної реєстрації додаткової угоди, розмір орендної плати на рік встановлюється в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області. Та орендар щороку визначає розмір орендної плати та сплачує її з урахуванням встановленої нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області (з коефіцієнтом індексації) на відповідний календарний рік.

АТ НЗФ за період з 01.10.2016 року по 31.12.2020 року здійснювало нарахування та сплату орендної плати згідно вимог ПКУ та відповідно до умов договору оренди від 21.01.2006 №331 з урахуванням додаткової угоди від 27.09.2019 року №1905604.

До дати набрання чинності додаткової угоди від 27.09.2019 року, до 29.10.2019 року, орендна плата сплачувалася у розмірі 10170,47 грн. за 10,6945 га на рік.

З дати набрання чинності додатковою угодою від 27.09.2019 року, з 29.10.2019 року, орендна плата сплачувалася позивачем із розрахунку 5% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області.

Відповідачем зроблено висновок про заниження орендної платіти за вказану земельну ділянку за період 2017, 2018 та 2019 роки, тобто до моменту набрання чинності додаткової угоди до договору оренди землі від 21.01.2006 р.

Таким чином, відповідач не враховує той факт, що зміни до договору оренди землі набули чинності 29.10.2019 року та робить висновок про заниження позивачем сумиу нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки, що призвело до заниження орендної плати за землю за 2017,2018 та 2019 роки на загальну суму 16 487,12 грн.

Розглядаючи спірне питання в цій частині, суд робить наступний висновок.

Виходячи з системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч.1 ст.21 Закону України «Про оренду землі», пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України), з іншого є однією з форм плати за землю, як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Разом з тим, основною підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (ч.1 ст.21 Закону України «Про оренду землі», п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України).

При цьому, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Чинним законодавством не передбачено положень про зміну розміру орендної плати за користування орендованим майном саме з моменту таких змін, а надається право сторін правовідносин у подальшому ініціювати внесення відповідних змін до договору. Отже, до моменту внесення змін до договору оренди, в тому числі за рішенням суду, орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15.02.2018 р. у справі №916/1578/15-г та у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 р. у справі №911/2658/18).

За змістом ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі» Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що зазначено в п.288.4 ст.288 цього Кодексу (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 р. у справі №925/258/17).

Зміна орендної плати за землю може відбуватися виключно у письмовій формі та за взаємною згодою сторін договору. Однак, додаткової угоди про зміну розміру орендної плати між позивачем, як орендарем, та Нікопольською РДА, як орендодавцем, було укладено у 2019 році.

Водночас суд зазначає, що встановлення нової нормативної грошової оцінки землі є відмінним явищем від індексації нормативної грошової оцінки земель та не зумовлює автоматичну зміну розміру земельної плати.

Суд звертає увагу на те, що до договору оренди земельної ділянки від 21.01.2006 року, в силу його положень, була укладена додаткова угода про зміну розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, датована 27.09.2019 року, що відповідає встановленому порядку зміни розміру орендної плати в договірних відносинах та не заперечується відповідачем. До цього моменту внесення змін та доповнень до вказаного договору не відбувалося.

Наведені обставини вказують на помилковість висновків відповідача про заниження позивачем задекларованих показників плати за землю на загальну суму 16 487,12 грн. за земельну ділянку, яка відносяться до органу місцевого самоврядування Приміська сільська рада (код КОАТУУ ): кадастровий номер - :01:007:0002, площа - 10,6945 га., за 2017,2018 та 2019 роки, що відповідно свідчить про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідачем за наслідками перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення № 360/32-00-07-01-01-32 та № 361/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, згідно з якими АТ НЗФ збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, а також нараховано пеню в розмірі 76,51 грн. та 4,56 грн.

Позивач не заперечує проти правомірності нарахування вказаних податкових зобов`язань, а саме зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) у сумі 1 925,59 грн., військового збору у сумі 131,59 грн. та штрафних санкцій, але вважає що нарахування пені на вказані суми податкових зобов`язань було проведено безпідставно та протиправно.

У відповідності із п. 129.1.4 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Із змісту норми п. 129.1.4 ст. 129 ПК України вбачається, що нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, визначеного ПК України.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В свою чергу згідно з п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Судом встановлено, що податкові зобов`язання з ПДФО та військового збору у відповідних сумах були визначені відповідачем за наслідками перевірки, в зв`язку із чим були прийняті ППР № 360/32-00-07-01-01-32 та № 361/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року.

Зазначені ППР були отримані позивачем 08.10.2021 року, а сплата податкових зобов`язань, за вказаними ППР відбулась 13.10.2021 року, що підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що сплата податкових зобов`язань з ПДФО та війського збору була проведена позивачем протягом 10 календарних днів з дня отримання вказаних податкових повідомлень-рішень № 360/32-00-07-01-01-32 та № 361/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, тобто в межах строку встановленого в п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України

За наведених обставин суд погоджується з позицією позивача, щодо відсутності у відповідача правових підстав для нарахування пені при визначенні податкових зобов`язань з ПДФО та військового збору в ППР від 30.09.2021 року та вважає за необхідне задовольнити позов у відповідній частині.

Додатково суд враховує наявність такого, що набрало законної сили рішення суду у справі № 804/1705/18, з аналогічного предмету спору, між тими ж сторонами.

Відповідно до норм ч.1 ст.109 ПКУ, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Ст. 112 ПК України встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Пункт 112.2 ст. 112 ПК України, передбачає, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У відповідності із п. 112.7. ст. 112 ПК України у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

У відповідності із п. 52 1 Підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Постановою КМУ від 15.12.2021 року № 1336 було внесенол зміни до Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", згідно з якими дію карантину на території України продовжено до 31.03.2022 року.

Враховуючи той факт, що висновки зроблені відповідачем за наслідками проведеної перевірки, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи та спростовуються наданими в матеріали справи доказами, твердження відповідача про наявність вини в діях посадових осіб позивача, які відповідають за ведення бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві позивача, також розцінюються судом як хибні та необґрунтовані.

Із системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи суд робить висновок про обґрунтованість позовної заяви, непідтвердження контролюючим органом допущених платником податків порушень податкового законодавства, у зв`язку із чим спірні податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права, суд звертає увагу, що за правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2020 року у справі № 160/27041/21, за змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Зазначене свідчить про те, що доводи, судження, інформація акта перевірки, складеного особами, що її проводили, вивчається та оцінюється, зокрема начальником або заступником начальника контролюючого органу, і в разі наявності податкових порушень саме вони приймають податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 ПК України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

У разі незгоди з контролюючим органом платник податків має право оскаржити прийняте рішення (податкове повідомлення-рішення) (підпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України).

Таким чином, посилання в резолютивній частині рішення на акт перевірки, на підставі якого прийняті такі податкові повідомлення-рішення є недоцільним.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 74910 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями від 24.12.2021 року та від 30.12.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 74 910 грн.

Керуючись ст. ст.139, 242-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» (вул.Електрометалургів, 310, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53200, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр-т. Олександра Поля, 57, м. Дніпро, 49600, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 469/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» суми грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) на суму 11581,41 грн., з яких 9 265,13 грн. за податковими зобов`язаннями, та 2 316,78 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 471/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку на суму 3 493 661 грн., та застосування штрафної санкції на суму 873 415,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 357/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» розміру від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року на суму 2 680 271 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 470/32-00-07-01-01-32 від 23.12.2021 року, про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» суми грошового зобов`язання за платежем - податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код платежу 11021000) на суму 172 683 239 грн. за податковими зобов`язаннями та 42 519 761,25 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 360/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на 2 483, 50 грн., з яких 1 925,59 грн. за податковими зобов`язаннями, 481,40 грн. за штрафними санкціями, 76,51 грн. сума пені - в частині нарахування пені на суму 76,51 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 361/32-00-07-01-01-32 від 30.09.2021 року, про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на 169, 59 грн., з яких 131,59 грн. за податковими зобов`язаннями, 32,90 грн. за штрафними санкціями, 4,56 грн. сума пені - в частині нарахування пені на суму 4,56 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод феросплавів» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків сплачену суму судового збору за подачу позову до суду у розмірі 74910 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 липня 2022 року.

Суддя В.С. Віхрова