Справа № 420/8344/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8344/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 липня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:

-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні.

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 19 лютого 2019 року по 29 грудня 2021 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;

-встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі по позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 подати у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду.

24.06.2022 суд ухвалою позовну заяву залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

30.06.2022 та 04.07.2022 позивач надав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яка обґрунтована наступним.

Позивач зазначає, що вперше звернувся до Одеського окружного адміністративного суду 07.02.2022, тобто у встановлений законодавством тримісячний строк для звернення за захистом суб`єктивних трудових прав працівників. Також представник позивача просить врахувати позицію, яка викладена у Постанові Верховного Суду по справі № 755/7433/19, щодо необхідності суду в кожному конкретному випадку при вирішенні питання поважності причин звернення до суду з`ясувати чи було пропущено строк при першому зверненні до суду, чи вчинив позивач усі можливі та залежні від нього дії та чи не допустив тривалого порушення строку після повернення позовної заяви. Крім цього, представник зазначає, що позивач отримав ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду у первісно поданій справі № 420/8344/22 під час оголошення військового стану у країні, що є об`єктивною та поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Суд не погоджується з такими аргументами позивача з наступних підстав.

Предметом спірних правовідносин у вказаній справі є обставини щодо виплати позивачу його середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 19.02.2019 по 29.12.2021.

Згідно з даними автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" суд встановив, що вперше позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом 07.02.2022. Представник позивача вважає, що вказана позовна заява подана в межах тримісячного строку звернення до суду щодо захисту суб`єктивних трудових прав працівників, який встановлений ст. 233 КЗпП України.

При цьому, щодо обчислення строку звернення до суду із вказаними позовними вимогами суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом вказаний спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Про необхідність застосування тримісячного строку позовної давності для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався, офіційно розтлумачено і в Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу.

Проте слід мати на увазі, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності.

За приписами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України справи, що виникають з трудових правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства. При цьому норми Цивільного кодексу України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257) та передбачають можливість установлення законом для окремих видів вимог спеціальної позовної давності (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність.

Виходячи з цього, встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20.

Суд встановив, що повний розрахунок із позивачем відповідач здійснив 29.12.2021 та саме з цієї дати суд розпочинає відлік місячного строку звернення до суду із вказаними позовними вимогами.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивач пропустив звернення до суду ще при первісному зверненні 07.02.2022 у справі № 420/2715/22.

Отже, суд зауважує, що з 29.12.2021 по 29.01.2022 позивач мав реальну можливість звернутися до суду, однак не скористався нею, жодних причин щодо неможливості звернення в зазначений період не навів.

Таким чином, враховуючи, що позивач пропустив місячний строк ще при зверненні до суду з першим позовом, у задоволенні його клопотання про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, адміністративний позов по справі № 420/8344/22 підлягає поверненню відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст.123, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

2. Позовну заяву разом з додатками повернути позивачу.

Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили законної сили з моменту іі підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Оксана БОЙКО