Справа № 520/19196/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 р. Справа № 520/19196/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/19196/21

за позовом ОСОБА_1

до Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) , Офісу Генерального прокурора , Харківської обласної прокуратури

про визнання протиправним та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Харківської обласної прокуратури, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 41 кадрової комісії №3 від 19.11.2020 про неуспішне проходження атестації прокурором ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури № 825к від 15.03.2021 про визначення прокурору Шевченківського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1 , тимчасово визначеного робочого місця в Куп`янській окружній прокуратурі Харківської області, за адресою: м. Куп`янськ, вул. Харківська, 7;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області з 15.03.2021;

- стягнути з Держави України в особі Харківської обласної прокуратури (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, ) на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного ч.3 ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру», за період з 15.03.2021 по день фактичного поновлення на посаді прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто заявнику.

Позивач не погодившись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що докази які вона виклала та надала судом першої інстанції не були взяти до уваги та їм не було надано належної оцінки , а тому суд першої інстанції дійшов помилкових і передчасних висновків стосовно пропуску строку звернення до суду. Вважає, що наведенні нею причини пропуску строку звернення до суду є поважними , але суд першої інстанції безпідставно надав їм протилежного значення , проігнорував обставини, що їх зумовили, хоча вони свідчать про намагання нею вчинити всі залежні від неї процесуальні дії у розумний строк.

Офіс Генерального прокурора надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом установлено, що згідно з автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» позивач вперше звернулася до суду за оскарженням рішення № 41 кадрової комісії №3 від 19.11.2020 - 16.08.2021 справа № 520/16630/21, позов повернуто у зв`язку з порушенням правил об`єднання вимог, вдруге 01.09.2021, позов залишено без розгляду у зв`язку з відкликанням його позивачем вже після відкриття провадження у справі.

04.10.2021 позивач втретє звернулася за оскарженням рішення № 41 кадрової комісії №3 від 19.11.2020, а також наказу керівника Харківської обласної прокуратури № 825к від 15.03.2021.

11.10.2021 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду вказаний адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачеві надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням поважності причин такого пропуску та доказів існування відповідних поважних причин.

25.10.2021 на адресу суду позивачем направлено заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в частині оскарження рішення № 41 Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 19.11.2020 про неуспішне проходження прокурором атестації та наказу Керівника Харківської обласної прокуратури № 825к від 15.03.2021.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначила, що 16.10.2020 членом Третьої кадрової комісією їй було усно оголошено про неуспішне проходження атестації без оголошення підстав, мотивів та обґрунтування, прийнятого рішення, та повідомлено, що в подальшому її буде належним чином повідомлено.

Позивач зазначає, що хоча з офіційної веб - сторінки Офісу Генерального прокурора вбачається, що другий етап тестування для осіб, що 16.10.2020 року успішно склали перший етап, було призначено на 02.11.2020, та вказані відомості є загальновідомими, однак вказані відомості не є підставою для того, що саме з цього моменту рахується строк звернення до суду. Зазначила, що на офіційній веб - сторінки Офісу Генерального прокурора загальнодоступної інформації з зазначенням конкретних нормативних документів про осіб, які неуспішно склали перший етап тестування, немає, а зазначено лише списки з зазначенням дати, часу, прізвища, ім`я, по - батькові осіб, для складання тестування. 26.07.2021 позивачем за власного ініціативою на адресу Харківської обласної прокуратури на підставі статей 5, 6, 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статей 5, 6 Закону України «Про інформацію», направлені запити про надання копій документів, в тому числі рішення третьої кадрової комісії з атестації обласних прокуратур, з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 30.07.2021 за № 27-243вих-21 поштовим зв`язком, яке вона фактично отримала 05.08.2021.

Позивач також зазначила, що в наказі керівника Харківської обласної прокуратури від 15.03.2021 № 825 зазначено, що за нею прокурором Шевченківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області, посаду якої ліквідовано наказом Генерального прокурора від 17.02.2021 року № 2ш, тимчасово визначено робоче місце в Куп`янській окружній прокуратурі Харківської області, з яким позивача ознайомлено 19.03.2021. На даний час позивач продовжує працювати в Куп`янській окружній прокуратурі.

Після ознайомлення з наказом позивач зрозуміла, що її не звільнено, оскільки вона має переважне право на залишення на роботі, так як самостійно виховує та утримує доньку 2015 року народження. Вважаючи, що у зв`язку з тим, що її посаду ліквідовано, як зазначено в наказі керівника Харківської обласної прокуратури № 825к від 15.03.2021, їй буде запропоновано інші наявні вакантні посади, що відповідають її кваліфікації, позивач протягом вказаного часу чекала на те, що їй запропонують іншу посаду, однак вказаного не відбулося. 26.07.2021 позивач направила до Харківської обласної прокуратури та Офісу Генеральної прокуратури запити про надання інформації та отримання належним чином завірених копій документів. Після отримання 05.08.2021 поштовим зв`язком відповіді з Харківської обласної прокуратури та 30.07.2021 електронним зв`язком з Офісу Генеральної прокуратури, позивач зрозуміла, що іншу посаду їй пропонувати не будуть та вказаний наказ є незаконним і необґрунтованим, таким, що порушує її трудові права.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 адміністративний позов повернуто позивачу.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду після закінчення встановленого законом строку та не подав до суду належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Відповідно до ч. ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, про що зазначено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19, що зазначена судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Колегія судів зазначає, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221, прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

При цьому, ані вказаним Порядком, ані Законом України №113-ІХ не визначено обов`язку кадрової комісії направляти копію рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Судом першої інстанції було встановлено та не було спростовано у суді апеляційної інстанції, що позивач подала Генеральному прокурору заяву за встановленою формою про переведення її на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Зміст вказаної заяви свідчить про те, що позивач надала згоду на проходження атестації, підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та процедурами проведення атестації, погодилася на їх застосування, а також, маючи відповідну фахову освіту і досвід професійної діяльності, усвідомлювала наслідки неуспішного проходження нею атестації та, зокрема неуспішного проходження нею відповідного етапу атестації, в тому числі наслідки у вигляді прийняття комісією рішення про неуспішне проходження атестації, а також вцілому порядок проведення атестації.

Так, як вбачається з матеріалів справи, що за результатами першого етапу тестування позивач не набрала мінімально необхідний бал, у зв`язку з чим її не було допущено до другого етапу.

Тому позивач, усвідомлюючи, що нею не було набрано достатню кількість балів для допуску для проходження наступного етапу, усвідомлювала, що кадровою комісією буде прийнято рішення про неуспішне проходження атестації.

Проте, не зважаючи на вказане, починаючи з 16.10.2020, позивач до відповідної кадрової комісії за отриманням рішення до липня 2021 року, тобто протягом більш ніж дев`яти місяців не зверталася, а вперше звернулась до Харківської обласної прокуратури за отриманням рішення лише 26.07.2021.

Бездіяльність позивача щодо не звернення протягом тривалого часу до відповідача за отриманням рішення не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відтак, позивач, усвідомлюючи факт непроходження нею атестації, будучи обізнаною про наслідки її неуспішного проходження, не отримавши рішення про неуспішне проходження, будучи обізнаною про незапрощення її на всі наступні етапи проходження атестації, проявила інтерес до питання її подальшого працевлаштування в органах прокуратури лише зі спливом більш ніж 9 місяців.

Позивач вважає, що дізналася про порушення своїх прав рішенням № 41 Третьої кадрової комісії 05.08.2021, після отримання копії такого рішення, проте, матеріалами справи підтверджується, що причиною такої необізнаності стала бездіяльність та незацікавленість позивача в отриманні відповідного рішення, з огляду на що доводи позивача з приводу поважності причин пропуску строку на оскарження рішення № 41 Третьої кадрової комісії колегія судів не вважає обґрунтованими, а наведені причини - неповажними.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що оскільки з офіційної веб-сторінки Офісу Генерального прокурора вбачається, що другий етап тестування для осіб, що 16.10.2020 року успішно склали перший етап, було призначено на 02.11.2020. Вказані відомості були оприлюднені на офіційній веб-сторінці Офісу Генерального прокурора, а відтак є загальновідомими.

Отже, позивач дізналася про неуспішне проходження нею першого етапу не пізніше 02.11.2020, однак про оскарження рішення № 41 кадрової комісії №3 від 19.11.2020 про неуспішне проходження атестації позивач вперше звернулась до суду лише 16.08.2021, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду без наявності обґрунтованих підстав для поновлення такого строку звернення до суду.

Разом з цим, позивачем 08.10.2019 було написано заяву про переведення на посаду прокурора в окружну прокуратуру.

У зв`язку з початком роботи окружних прокуратур Наказом Харківської обласної прокуратури від 15.03.2021 позивачу тимчасово визначено робоче місце в Куп`янській окружній прокуратурі Харківської області у зв`язку з ліквідацією її посади, з яким, як зазначає позивач, її було ознайомлено 19.03.2021. що позивачем не було заперечене.

Посилання апелянта на очікування запропонування їй іншої посади, як особі, яка має переважне право на залишення на роботі, не є належним обґрунтуванням причин пропуску строку звернення до суду за оскарженням наказу керівника Харківської обласної прокуратури № 825к від 15.03.2021.

Чинне законодавство обмежує строки звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно дізналася або повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

З огляду на вказане, посилання позивача на пропущення строку звернення з підстав, зазначених нею у позовній заяві та у апеляційній скарзі, не вважаються судом обґрунтованими, а підстави - поважними.

Колегія суддів зазначає, що правові приписи, які встановлюють строки звернення до адміністративного суду означають, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації суб`єктивного права особи на позов у публічно-правових відносинах. Встановлення таких строків дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, спонукає до своєчасного вчинення ними процесуальних дій, передбачених КАС України, не зловживаючи ними.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Зокрема, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, з огляду на неповажність наведених позивачем причин пропуску такого строку.

Оскільки вказані позивачем у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, а тому позивач не надав докази на підтвердження не можливості своєчасного звернення до суду із позовом з урахуванням строків на його подання, чим не усунув недоліки позовної заяви, то висновок суд першої інстанції про наявність підстав для повернення позову відповідає приписам ст. 169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм процесуального права , а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 по справі № 520/19196/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов