Справа № 463/11925/21
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Старух Ю.М.,

представника позивача Ганусяка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови серії БАА № 598378 від 03.10.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови серії БАА № 598378 від 03.10.2021 року. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 03.10.2021 року працівниками УПП у Львівській області винесено постанову серії БАА № 598378 від 03.10.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови правопорушення полягало в тому, що ОСОБА_1 03.10.2021 року о 20 год. 50 хв. у м. Львові на проспекті Свободи, 28, керуючи автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.3. «Пішохідна зона» із табличкою 7.4.1. «Неділя, святкові дні», здійснив рух автомобілем в пішохідні зоні в неділю, а також при перевірці документів не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 8.4.ґ, 2.1.ґ ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.Вважає постанову незаконною та просить її скасувати, оскільки правопорушення він не вчиняв, а постанова винесена бездоказово, ґрунтується на припущеннях та в порушення прав позивача. Відтак, просить суд постанову скасувати, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.11.2021 року вказану справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 12.01.2022 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив такі задовольнити. При цьому, наголосив, що позивач був зупинений працівниками поліції на пр. Свободи у м. Львові після виїзду зі стоянки, яка має вихід лише на пр. Свободи. Жодних пояснень щодо цього працівники поліції не сприйняли, розгляду справи по суті не здійснювали. Також останніми не перевірявся поліс обов`язкового страхування водія ОСОБА_1 , водночас в постанові безпідставно зазначено, що водій такого не мав, хоча в дійсності на транспортний засіб на момент його зупинки був оформлений діючий поліс і працівники поліції не мали жодних перешкод перевірити це по базах даних МТСБУ.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, хоча неодноразово у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце таких, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 598378 від 03.10.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 03.10.2021 року о 20 год. 50 хв. у м. Львові на проспекті Свободи, 28, він, керуючи автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.3. «Пішохідна зона» із табличкою 7.4.1. «Неділя, святкові дні», здійснив рух автомобілем в пішохідні зоні в неділю, а також при перевірці документів не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 8.4.ґ, 2.1.ґ ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За змістом ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Пунктом 8.4.ґ ПДР України встановлено, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Згідно п. 2.1.ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено, відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не додано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії БАА № 598378 від 03.10.2021 року, якою його притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, слід скасувати.

Окрім того, відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, підлягає закриттю.

Щодо позовної вимоги про відшкодування коштів на правову допомогу суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги № 03/10 від 21.10.2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; акт виконаних робіт по вказаному договору, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 3000 грн.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001657; ордер на надання правової допомоги від 21.10.2021 року.

Разом з тим, враховуючи складність даної категорії справ, її типовість та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, а також пропорційність, розумність та співмірність розміру судових витрат до предмета спору, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн., що підлягають стягненню на користь позивача з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Окрім цього, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування суду.

Відтак, з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови серії БАА № 598378 від 03.10.2021 року задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 598378 від 03.10.2021 рокущодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України (м. Львів, вул. Перфецького, 19, код ЄДРПОУ - 40108646).

Cуддя Величко О.В.