Справа № 280/12056/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 липня 2022 року Справа № 280/12056/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» (вул. Професора Толока, буд. 34-А, кв. 18, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49083, м. Дніпро, вул. Курчатова, 8) про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» (далі позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки №308159 від 19 жовтня 2021 року про застосування адміністративно - господарського штрафу.

Ухвалою судді від 10 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавець не ототожнює поняття «власника транспортного засобу» та «автомобільного перевізника». При цьому обов`язок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів покладається саме на перевізника, а не на власника транспортних засобів за умови, якщо він не використовує транспортний засіб, а лише володіє майновим правом на нього, у відповідності до статті 1 Правил дорожнього руху України. Вказує, що 28 червня 2019 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» укладено договір оренди №28/06, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» передано у користування ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» транспортний засіб ДАФ, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Зазначає, що позивач на момент здійснення перевірки 01 жовтня 2021 року не перебував в статусі перевізника та не здійснював перевезення вантажу.

У позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Від представника Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки до суду відзиву на позовну заяву не надходило. Ухвала про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви отримана повноважним представником 20 грудня 2021 року.

Згідно частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Так, відповідно до матеріалів справи, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автодорозі ад Н-08 км 474 м проводилась рейдова перевірка.

01 жовтня 2021 року в ході проведення перевірки зупинено належний ТОВ «КОНКРЕТ-СЕРВІС» автотранспортний засіб: DAF, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №204198 від 01 жовтня 2021 року та встановлено порушення, а саме: відсутність обов`язкових документів передбачених статтею 48 «Про автомобільний транспорт» - відсутність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24 червня 2010 року.

19 жовтня 2021 року Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №308159, якою до ТОВ «КОНКРЕТ-СЕРВІС», на підставі частини 1 абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21 Порядку №1567).

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У свою чергу, абзацом 7 статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник повинен забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Як встановлено судом, перевіркою виявлено порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, відсутність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу викладеного вище слідує, що суб`єктом юридичної відповідальності за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є автомобільний перевізник.

Згідно статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу, згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Судом встановлено, що 28 червня 2019 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» укладено договір оренди №28/06, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» передано у користування ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» транспортний засіб транспортний засіб DAF, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Суд досліджуючи вказаний договір встановив, що відповідно до його пункту 9, визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку якщо одна із сторін не доведе до відома іншу сторону про розірвання Договору за 10 днів до закінчення, цей Договір автоматично пролонгується на рік.

У матеріалах справ відсутні докази того, що сторони виявили бажання припинити договір від 28 червня 2019 року №28/06.

Таким чином, судом встановлено, що договір оренди пролонгований на один рік, а отже діє до 31 грудня 2021 року.

До матеріалів справи позивачем надано, а судом досліджено: копію видаткової накладної №13854 від 01 жовтня 2021 року; копію товарно-транспортної накладної №1222 від 01 жовтня 2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до вищевказаних документів, перевізником у визначенні Закону України «Про автомобільний транспорт» є саме ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ».

В свою чергу позивач не є перевізником в розумінні вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» у спірних правовідносинах, а є орендодавцем транспортного засобу.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова №308159 від 19 жовтня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в межах спірних правовідносин, а тому правові підстави для застосування до нього вказаного штрафу відсутні.

Крім того, суд зазначає, що за правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Щодо інших обґрунтувань позовних вимог, то суд їх не приймає до уваги, оскільки вони є хибними в силу чинного законодавства України

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади ж органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятої ним оскаржуваної постанови.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» (вул. Професора Толока, буд. 34-А, кв. 18, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49083, м. Дніпро, вул. Курчатова, 8) про визнання протиправною та скасувати постанову - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки №308159 від 19 жовтня 2021 року про застосування адміністративно - господарського штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» суму понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення виготовлено та підписано 06 липня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов