Справа № 380/14370/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Крутько О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/14370/21 пров. № А/857/5408/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Улицького В.З., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 380/14370/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 16.06.2021р. № 2376 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2022р. позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16.06.2021р. № 2376 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження.

Крім того, суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області в користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. та 5000 витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Національної поліції у Львівські області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2022р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апелянт Головне управління Національної поліції у Львівській області належним чином повідомлений через електронний кабінет користувача про дату, час та місце судового засідання яке призначене на 08.06.2022р. на 12.30 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в судове засідання яке призначене 08.06.2022р. на 12.30 год. з`явились два представники які повідомили суд, що представляють інтереси апелянта Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Однак, на вимогу суду надати документи, що підтверджують повноваження представників в порядку ст.59 КАС України діяти в інтересах Головного управління Національної поліції у Львівській області такі надані не були у зв`язку із відсутністю.

Отже, особи які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

05.05.2021р. мобільна група Головного управління Національної поліції у Львівській області провела перевірку відділення поліції № 2 Самбірського Районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за результатами якої виявила ряд порушень службової дисципліни працівниками вказаного підрозділу.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 14.05.2021р. №1928 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування за фактом виявлення порушень службової дисципліни працівниками відділення поліції №2 Самбірського Районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області. (а.с.63)

Із змісту висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області видно, що при перевірці службової документації, а саме книги нарядів ( інв № 168 від 26.02.2021р.) встановлено, що з 08:00 год. 14.04.2021р. - 08:00год. 15.04.2021р. на службу в складі добового наряду заступили старший інспектор - черговий чергової частини майор поліції ОСОБА_2 та оперуповноважений СКП майор поліції ОСОБА_1 , які між собою являються близькими особами -двоюрідними братами.

Тобто, у спільному несенні служби вказаними особами в їх діях дисциплінарна комісія вбачає приватний інтерес, що міг вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень, що свідчить на можливе порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» ( не вжиття заходів з повідомлення начальника щодо запобігання конфлікту інтересів.)

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2376 від 16.06.2021р. «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділення поліції № 2 Самбірського Районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області» за порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.5 ч.1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179, ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України про Дисциплінарний статут Національної поліції України, на підставі п.1 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до оперуповноваженого Самбірського Районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 (0078423) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді - зауваження. (а.с. 11)

Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статус Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог. (надалі - Дисциплінарний статут),

Із змісту ст.11 Дисциплінарного статуту видно, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014р. № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VІІ).

Відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3, ч.1 ст.28 Закон України "Про запобігання корупції" поліцейські з зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" видно, що потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Системний аналіз ст.1, ст.3, ст.4, ст.11 ст.65-1 Закону України «Про запобігання корупції» дає підстави для висновків, що наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування у випадку надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства, за умови незастосування судом до особи, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, покарання або не накладення на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2019р. у справі № 1440/2177/18, від 10.06.2020р. у справі № 560/1779/19.

В даній справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні підстави для проведення службового розслідування, оскільки доказів отримання подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції суду відповідач не надав.

В п.1 ч.1 ст.3, ч.1,ч.2 ст. 27 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що поліцейські не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються на:

1) народних засідателів і присяжних;

2) близьких осіб, які прямо підпорядковані один одному у зв`язку з набуттям одним з них статусу виборної особи;

3) осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

У разі виникнення обставин, що порушують вимоги ч.1 цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п`ятнадцятиденний строк.

Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає пряме підпорядкування.

У разі неможливості такого переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади.

Як видно з посвідчення від 30.11.2001р. серії НОМЕР_1 - ОСОБА_1 має статус особи, яка проживає та працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського. (а.с. 27)

22.01.2021р. Самбірський Районний відділ поліції Головного управління національної поліції у Львівській області видав доручення № 4 «Про додаткові заходи щодо запобігання конфлікту інтересів в частині спільної роботи близьких осіб».( а.с. 95-103)

В п.24 даного доручення передбачено, що з метою недопущення порушення антикорупційного законодавства у відділенні поліції №2 Самбірського Районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області де проходять службу старший інспектор черговий майор поліції ОСОБА_2 (двоюрідний брат) та оперуповноважений сектору кримінальної поліції Самбірського РВП майор поліції ОСОБА_1 (двоюрідний брат) забороняється приймати участь у службових розслідуваннях, де фігурантом являється один з членів близьких осіб, здійснювати перевірочні, оціночні чи контрольні функції службової діяльності один одного, бути у підпорядкуванні один одного під час несення служби. ( а.с. 102)

Із змісту обсягу посадових інструкцій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 видно, що вони не мали по відношенню один до одного функцій контролю, управління та перевірки, що не спростував апелянт.

В матеріалах справи відсутні докази які свідчать про порушення ОСОБА_1 , вимог антикорупційного законодавства. Зокрема, спільною участю з двоюрідним братом ОСОБА_2 у службових розслідуваннях, здійснення перевірочних, оціночних чи контрольних функцій службової діяльності у досліджуваному при проведенні службового розслідування випадку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що під час заступлення ОСОБА_1 на службу 14.04.2021р. саме начальник підрозділу поліції попередньо сформував та затвердив персональний ( поіменний) склад членів слдчо0оперативної групи до якого включив останнього та його двоюрідного брата ОСОБА_2 , які не могли вплинути на рішення керівника. Оскільки такі графіки чергувань формуються особисто начальником підрозділу поліції заздалегідь.

Зокрема, саме на керівника (а не на позивача як підлеглого) в порядку передбаченому антикорупційним законодавством України, Законами України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, «Про Національну поліцію» покладається обов`язок щодо врегулювання конфлікту інтересів, а також відомчого контролю за діяльністю підлеглих.

Отже, в ході апеляційного розгляду не встановлено порушенням ОСОБА_1 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.5 ч.1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179, ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що не спростував апелянт.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки апелянт, Головне управління Національної поліції у Львівській області діяв не спосіб визначений законами та Конституцією України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про пропуск місячного строку звернення з позовом до суду виходячи з наступних підстав.

Апелянт не спростував доводи ОСОБА_1 про те, що він дізнався про порушене право 31.07.2021р., з моменту надходження повідомлення з Національного агентства з питань запобігання корупції, а 12.08.2021р. отримав оспорюваний наказ.

З матеріалів справи видно, що в листку ознайомлення від 23.06.2021р. на який покликається апелянт не зазначено особу, яка здійснила ознайомлення позивача з оспорюваним наказом. ( а.с.53)

При цьому, ОСОБА_1 в період з 14.06.2021р- 15.07.2021р.; з 16.07.2021р. - 25.07.2021р. перебував у відпустці, а тому не мав можливості ознайомитись із оспорюваним наказом, що не спростував апелянт. (а.с.59)

Отже, позивач не пропустив строків звернення з позовом до суду відповідно до ст.122 КАС України, оскільки про порушення свого права дізнався 12.08.2021р. з дня отримання оспорюваного наказу та в межах місячного строку 22.08.2021р. звернувся в суд з даним позовом.

Разом з тим, ч.2 ст.22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

В матеріалах справи відсутні докази які підтверджують ту обставини, що оспорюваний наказ оголошений ОСОБА_1 в установленому законом порядку.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 380/14370/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді В. З. Улицький
Р. Б. Хобор
У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Хобор Р.М. у відпустці у період з 13.06.2022р. 29.06.2022р , повний текст судового рішення складено та підписано 05.07.2022 р.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Бруновської Н.В. у відпустці у період з 21.06.2022р. 04.07.2022р , повний текст судового рішення складено та підписано 05.07.2022 р.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду