Справа № 640/25321/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Костюк Л.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Масловської К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕЯ-Д" до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕЯ-Д" звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни, третя особа - ОСОБА_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 02 вересня 2021 року №60139370, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар Іриною Олександрівною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року заяву позивача про забезпечення адміністративного позову - задоволено.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам, акредитованим суб`єктам, наділеними функціями державного реєстраторів, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, проводити та/або скасовувати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вчиняти будь-які інші реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000.

Представником третьої особи ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано клопотання про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року у задоволенні клопотання про закриття провадження та скасування заходів забезпечення позову в адміністративній справі №640/25321/21 - відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, третя особа - ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, провадження у справі - закрити та скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 14 вересня 2021 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що судом першої інстанції порушені вимоги частини 2 статті 157 КАС України, оскільки, при розгляді клопотання про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову не викликано до суду третю особу. Також зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали не враховано висновки Великої Палати Верховного Суду у справах №813/1362/16, № 825/642/l8, №803/1589/17, які свідчать про наявність підстав для закриття провадження у цій справі.

14 квітня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕЯ-Д" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, у зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні, до закінчення його дії.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено, оскільки, КАС України не передбачає можливості відкладення розгляду справи на невизначений час, при тому, що адміністративна справа повинна бути розглянута судом у розумний строк, крім того, позивач не позбавлений можливості скористатися правом право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

18 травня 2022 року до суду апеляційної інстанції від представника третьої особи ОСОБА_1 - Куси Л.І надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника, в якому просить здійснити розгляд апеляційної скарги без участі скаржника за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар Іриною Олександрівною була проведена реєстраційна дія щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000, за наслідками якої було зареєстровано право власності за ТОВ «Верея-Д» у зв`язку із внесенням цієї квартири ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Верея-Д».

16 листопада 2021 року Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції розглянуто скаргу ОСОБА_1 , зареєстровану в Міністерстві юстиції України 03 листопада 2021 року за № СК-2864-21, на рішення прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар Іриною Олександрівною.

Наказом Міністерства юстиції України №4171/5 від 18 листопада 2021 скаргу ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, скасовано рішення від 02 вересня 2021 року №60139370, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О.

Позивач, вважаючи, що під час розгляду скарги відповідачем порушено процедуру розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а саме: вимоги пунктів 9-11 «Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції», затверджений постановою Кабінетів міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128, звернувся із адміністративним позовом до суду (справа № 640/35568/21).

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у справі № 640/35568/21 заяву ТОВ "ВЕРЕЯ-Д" про забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №4171/5 від 18 листопада 2021 року «Про скасування рішення від 02 вересня 2021 року №60139370, прийняте приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Біловар І.О.» до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду адміністративної справи №640/35568/21.

Заборонено суб`єктам держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам, акредитованим суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, проводити та/або скасовувати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вчиняти будь-які інші реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000.

При цьому, суд виходив з того, що станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову наказ Міністерства юстиції України №4171/5 від 18 листопада 2021 року не виконаний, при цьому, виконання оскаржуваного наказу до вирішення судом питання про його протиправність може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача.

У даній справі третя особа - ОСОБА_1 , звертаючись до суду першої інстанції із заявою про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову, зазначає, що у даній справі відсутній предмет позову, оскільки, Міністерством юстиції України видано наказ № 4171/5 «Про задоволення скарги» від 18.11.2021 року, яким було задоволено у повному обсязі скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення від 02.09.2021 року №60139370, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І. О.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки відсутні підстави для закриття провадження у справі, тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, у випадку, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову, у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 6 статті 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Порядок закриття провадження врегульований статтею 238 КАС України.

Згідно частини 1 вищевказаної статті КАС України, суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Як було вищезазначено, підставою для подання клопотання про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову стало прийняття Міністерством юстиції України наказу № 4171/5 «Про задоволення скарги» від 18.11.2021 року.

Водночас, у запереченні на вищевказане клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕЯ-Д" зазначає, що ним оскаржується вищевказаний наказ та в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває справа №640/35568/21 за позовом ТОВ «ВЕРЕЯ-Д» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловар І.О. про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №4171/5 від 18.11.2021.

Отже, колегія суддів зауважує, що спір щодо правомірності наказу Міністерства юстиції України від 18 листопада 2021 року №4171/5 (адміністративна справа № 640/35568/21) станом на час розгляду цієї справи судом не вирішено.

Разом з цим, як зазначалося, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у справі № 640/35568/21, зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №4171/5 від 18 листопада 2021 року «Про скасування рішення від 02 вересня 2021 року №60139370, прийняте приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Біловар І.О.» до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду адміністративної справи №640/35568/21.

Таким чином, доводи апелянта про те, що у даній справі відсутній предмет позову є помилковими, оскільки, наказ Міністерства юстиції України від 18 листопада 2021 року №4171/5 оскаржується в судовому порядку та його дію зупинено ухвалою суду від 06 грудня 2021 року.

З урахуванням вищевказаного, іншим доводам представника третьої особи, зазначеним у заяві про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову, слід надавати оцінку при розгляді даної справи по суті.

Згідно статті 157 КАС України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

З огляду на вказані норми процесуального Закону, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки, відсутні підстави для закриття провадження у цій справі, відповідно, відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів враховує, що після прийняття оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року (головуючий суддя Оксененко О.М.) ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Верея-Д» про застосування заходів забезпечення позову - відмовлено.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції порушені вимоги частини 2 статті 157 КАС України, оскільки, при розгляді клопотання про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову не викликано до суду третю особу, колегія суддів вказує на їх помилковість, оскільки, вказану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) та відповідно клопотання розглянуто судом першої інстанції в порядку письмового провадження без виклику сторін.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 1-2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 250, 287, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Костюк Л.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 04.07.2022 року.