Справа № 200/2013/22
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Справа№200/2013/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі УПФ), в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування періоду строкової військової служби з 07.07.1986 по 27.06.1988 до пільгового стажу роботи за Списком № 1, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у пільговому розмірі згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; 2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зарахування періодів роботи з 19.08.2009 року по 10.03.2010 року, з 26.07.2010 року по 17.10.2010 року, з 28.03.2013 року по 10.04.2013 року до стажу роботи за Списком № 1, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у пільговому розмірі згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; 3) підтвердити право на розрахунок пенсії за віком у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно вимог абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; 4) зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення 11.03.2021 із зарахуванням періодів з 07.07.1986 по 27.06.1988, з 19.08.2009 по 10.03.2010, з 26.07.2010 по 17.10.2010, з 28.03.2013 по 10.04.2013 до стажу роботи за Списком № 1, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у пільговому розмірі згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.10.2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 200/3467/21 відповідач призначив йому пенсію за віком на пільгових умовах, з 11.03.2021 року. Проте при призначенні пенсії до його пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 19.08.2009 по 10.03.2010, з 26.07.2010 по 17.10.2010, з 28.03.2013 по 10.04.2013. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки спірні періоди його роботи підтверджено трудовою книжкою. Крім того, до пільгового стажу не зараховано період строкової військової служби з 07.07.1986 року по 27.06.1988 року, оскільки на момент призову до складу збройних сил Радянської Армії він не працював на пільгових роботах/посадах. На думку позивача він має право на зарахування до пільгового стажу періоду військової служби, оскільки в цей період діяла постанова ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року, яка надавала право на зарахування періоду строкової військової служби у лавах збройних сил до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Крім того, на думку позивача, оскільки він набув 15 років підземного стажу, при обчисленні його пенсії відповідачем протиправно не враховано положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач вважає такі дії та бездіяльність УПФ протиправними, оскільки вони вчинені із порушенням норм чинного законодавства та порушують його конституційні права.

08 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

26 травня 2022 року від представника УПФ надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що при призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №1, служба в армії або інша діяльність прирівняна до роботи, яка дає право на пільгову пенсію, враховується в розмірі, що не перевищує наявного стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо позовних вимог про зарахування періодів роботи з 19.08.2009 по 10.03.2010, з 26.07.2010 по 17.10.2010, з 28.03.2013 по 10.04.2013 представник відповідача звертає увагу, що підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту.

11.03.2021 року позивач звернувся до УПФ із заявою про переведення з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання на пенсію за віком, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням від 16.03.2021 року б/н Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачу відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання на пенсію за віком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року по справі №200/3461/21 позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення від 16.03.2021 року задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення від 16.03.2021 року б/н Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначення пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком № 883 від 11.03.2021 року відповідно до п. 2 ч. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 19.11.1997 року по 31.12.1997 року, з 13.03.2000 року по 24.09.2001 року, з 02.06.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 31.01.2006 року, з 20.03.2006 року по 05.06.2006 року, з 01.07.2006 року по 11.09.2006 року на підприємстві Сільськогосподарському кооперативі Артілі ім. Дзержинського Азовського району Ростовської області, з 14.10.2001 року по 28.05.2003 року в СПК колгосп ім. Т.Г. Шевченко Краснодарського краю, з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року на підприємстві ВП Шахта Курахівська ДП Селидіввугілля.

В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, УПФ повторно розглянуто заяву позивача від 11 березня 2021 року, призначено пенсію за віком відповідно до ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що прийнято відповідне рішення від 27.10.2021 року №92.

З розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано період строкової військової служби з 07.07.1986 року по 27.06.1988 року та періоди роботи з 19.08.2009 року по 10.03.2010 року, з 26.07.2010 року по 17.10.2010 року, з 28.03.2013 року по 10.04.2013 року.

Позивач оскаржує вищевказані дії відповідача, як такі, що вчинені з порушенням норм чинного законодавства та порушують його конституційні права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, згідно яких наявна інформація по спеціальному стажу в періоди роботи позивача з 19.08.2009 року по 10.03.2010 року, з 01.08.2010 року по 17.10.2010 року, з 28.03.2013 року по 10.04.2013 року, що підтверджує право позивача на включення вказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 26.07.2010 року по 31.07.2010 року суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

За приписами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Статтею 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", визначено, що державний реєстр створюється для забезпечення в тому числі ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

За приписами ст. 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передбачено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 26-1 від 05 листопада 2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03 грудня 2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08 жовтня 2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; № ЗПЗ013Б1 - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року N 461, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно індивідуальних відомостей позивача форми ОК-5 від 20.01.2022 року інформація щодо спеціального стажу в період роботи з 26.07.2010 року по 31.07.2010 року відсутня у відповідному реєстрі.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоду роботи з 26.07.2010 року по 31.07.2010 року.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду військової служби позивача з 07.07.1986 року по 27.06.1988 року, суд вказує на наступне.

Згідно з п.п. «к» п. 109 розділу VIII постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Частиною 3 п. 109 розділу VIII постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «д» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

В період військової служби позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджена постановою Держпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція № 162).

Згідно п. 2.17 Інструкції № 162 до трудової книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів наступних документів такі записи:

а) про час служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах Комітету державної безпеки СРСР і Міністерства внутрішніх справ СРСР, у всіх видах охорони, на яку поширюється законодавство про працю і державне соціальне страхування із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення зі служби;

б) про час навчання в професійно-технічних та інших училищах, на курсах і в школах по підвищенню кваліфікації, по перекваліфікації та підготовці кадрів;

в) про час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських загонах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики), партійних школах, профруху і про час перебування в аспірантурі, клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених в п. 2.15 цієї Інструкції;

г) про роботу як члена колгоспу - в тих випадках, коли чинним законодавством передбачено залік цієї роботи в загальний трудовий стаж робітників і службовців.

Згідно військового квитка НОМЕР_1 позивач проходив військову службу з 07.07.1986 року по 27.06.1988 року.

Як вбачається з трудової книжки, 24.08.1988 року позивача призначено на посаду учня гірничого робочого з повним підземним робочим днем у шахті, тобто за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року, яка була чинною в період військової служби позивача.

Рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» було визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування періоду військової служби позивача з 07.07.1986 року по 27.06.1988 року до пільгового стажу.

Щодо позовних вимог про підтвердження права на розрахунок пенсії за віком у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно вимог абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI (далі - Закон №345-VI) передбачено, що його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Як встановлено судом, позивач отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим її розмір обчислюється згідно із Законом України № 1058 і визначається індивідуально залежно від тривалості набутого шахтарем страхового стажу та величини одержуваного заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідно до ст.27 Закону №1058, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп x Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтею 8 Закону №345-VI, встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічні положення закріплені і в абз.1 частини першої статті 28 Закону №1058, а саме мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.1 Закону №1058, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Отже, державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, не нижче трьох прожиткових мінімумів, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, розмір пенсії розраховується за правилами, визначеними ст.27 Закону №1058, і за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року, що передбачено ч. 3 ст. 24 Закону № 1058.

Тобто розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, визначається з урахуванням їх стажу та заробітку. До одержаного розміру встановлюється доплата за понаднормовий стаж (по 1% розміру пенсії, але не більш як 1% мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу: чоловікам - понад 35, а жінкам - понад 30 років, як це визначено абзацом 1 частини першої ст.28 Закону №1058).

Враховуючи, що право на доплату до пенсії у відповідності до ст. 8 Закону №345-VI виникає після зарахування відповідного стажу та перерахунку пенсії, суд дійшов висновку, що вимоги в частині підтвердження права на розрахунок пенсії за віком у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно вимог абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є передчасними та не підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду строкової військової служби з 07.07.1986 року по 27.06.1988 року та періодів роботи з 19.08.2009 року по 10.03.2010 року, з 01.08.2010 року по 17.10.2010 року, з 28.03.2013 року по 10.04.2013 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 11 березня 2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у пільговому розмірі згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоду строкової військової служби з 07.07.1986 року по 27.06.1988 року та періодів роботи з 19.08.2009 року по 10.03.2010 року, з 01.08.2010 року по 17.10.2010 року, з 28.03.2013 року по 10.04.2013 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв