Справа № 560/4291/19
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4291/19
РІШЕННЯ

іменем України

28 червня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук А.М.

за участю:секретаря судового засідання Корзун Н.О. представника позивача Бурець А.Я. представника відповідача Карповича В.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Атоммонтажсервіс" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Атоммонтажсервіс" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 3135592,50 грн., в тому числі 2508474,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 627118,50 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб на суму 1761935,21 грн., в тому числі 1409548,17 грн. за податковими зобов`язаннями та 352387,04 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 9108,63 грн., в тому числі 4264,77 грн. за податковими зобов`язаннями, 3186,58 грн. за штрафними санкціями та 1657,28 грн. пені;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "ПС" про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 109215,23 грн., в тому числі 51177,24 грн. за податковими зобов`язаннями, 38238,93 грн. за штрафними санкціями та 19799,06 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог, що висновки Головного управління ДФС у Хмельницькій області, викладені в Акті № 0445/22-01-14-03/30563645 від 12.06.2019 про порушення податкового законодавства є помилковими, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на їх підставі, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач стверджує, що реальність здійснення господарської діяльності позивача по взаємовідносинах з контрагентами підтверджується первинними документами. Всі необхідні первинні бухгалтерські документи на отримання товару, послуг були у позивача в наявності та надані для перевірки.

Враховуючи викладене, позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач виклав свою правову позицію щодо спірних правовідносин та зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Вказує, що відповідно до наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області була проведена планова документальна перевірка ТОВ "Атоммонтажсервіс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з метою правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2018, за результатами якої складений акт від №0445/22-01-14-03/30563645 від 12.06.2019.

Вказаним Актом встановлено порушення вимог податкового законодавства України в результаті чого контролюючий орган виніс податкові повідомлення-рішення, які є предметом даного спору.

Щодо правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень форми "Д" №, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 109215,23 грн., та №, яким збільшено грошові зобов`язання з військового збору в сумі 9108,63 грн., відповідач зазначає, що за результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб під час нарахування доходів платникам податків у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) встановлено, що позивачем, як податковим агентом, до або під час виплати доходу не нараховано та не перераховано до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб всього в розмірі 51177,24 грн. з виплат, нарахованих та виплачених платникам податку відповідно до умов цивільно-правових договорів. Дане порушення вплинуло також на донарахування за наслідками перевірки військового збору.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення форми "ПС" №, яким застосовано штраф в сумі 1020 грн., відповідач зазначає, що перевіркою дотримання встановленого порядку заповнення Податкового розрахунку за формою 1-ДФ, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей, встановлено що позивач подавав податкові розрахунки з порушенням Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 за №4, що призвело до подвоєння та потроєння доходів в звітах форми 1-ДФ, які нараховувались та виплачувались фізичним особам та сум нарахованого та перерахованого податку з таких доходів в 4 кварталі 2017 та в 1-3 кварталах 2018.

В січні 2019 Головне управління ДФС у Хмельницькій області проведено камеральну перевірку, за результатами якої за порушення, допущені в звіті форми 1-ДФ за 2 квартал 2018 складено акт від 24.01.2019 №34-22-01-55-06-30563645 та застосовано фінансову санкцію в розмірі 510,00 грн. Враховуючи вчинення позивачем тих самих дій, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, спірним податковим повідомлення-рішенням застосовано підвищений розмір штрафу в сумі 1020 грн.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення форми "Р" №, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на прибуток підприємств в сумі 3135592,50 грн., відповідач вказує, що перевіркою встановлено, що 30.12.1999 позивачем занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 2508474 грн. та завищено у 2016 в сумі 56417 грн. Всього заниження доходів за рахунок невідповідності даних бухгалтерського обліку показникам фінансової звітності склало 3498785 грн. (3650159 грн. - 151374 грн).

В результаті невідповідності даних бухгалтерського обліку щодо фактично отриманих доходів та понесених витрат показникам, задекларованим платником у фінансовій звітності, позивачем занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток в сумі 2826244 грн. (3498785 грн. - 672541 грн.), та відповідно, не сплачений податок на прибуток в сумі 508723 грн.

Окрім невідповідності даних бухгалтерського обліку щодо фактично отриманих доходів та понесених витрат показникам, задекларованим платником у фінансовій звітності, перевіркою встановлено порушення при визначенні фінансового результату до оподаткування, а саме: 30.11.1999 позивачем занижено показник у рядку "Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)" Звіту про Фінансові результати (Форма №2) на загальну суму 8947254 грн. в результаті не віднесення до складу доходів господарських операцій з надання робіт (послуг) покупцям - нерезидентам, т.ч.: VF.a.s. (Чеська Республіка) в сумі 8884542 грн., "SKODA JS a.s." (Чеська Республіка) в загальній сумі 62712 грн. та встановлено занижено у четвертому кварталі 2018 інші операційні доходи в сумі 2809035 грн., в результаті не віднесення до їх складу зобов`язання - кредиторської заборгованості в загальній сумі 2809035 грн., що не підлягає погашенню на дату балансу.

Враховуючи викладене, за рахунок не віднесення до складу доходів завершених та достовірно оцінених доходів від надання послуг нерезидентам та кредиторської заборгованості, що не підлягає погашенню на дату балансу, заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток склало 11756289 грн. (8947254 грн. + 2809035 грн).

Всього в результаті встановлених порушень при формуванні доходів та витрат занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток в загальній сумі 14582533 грн. (8947254 грн. + 2809035 грн. + 2826244 грн.).

При визначенні загальної суми заниження податку на прибуток перевіркою враховано, що позивачем у 2018 задекларовано різниці, які зменшують фінансовий результат до оподаткування на суму 648796 грн. Тому за результатами перевірки до бюджету донарахований податок на прибуток в сумі 2508474 грн. ((14583533 грн. - 648796 грн.) х 18%).

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення форми "Р" №, яким збільшено грошові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1761935,21 грн., перевіркою встановлено, що позивачем занижено орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності в загальній сумі 2763598,83 грн., в т.ч. за: 2016 рік в сумі 1354050,66 грн., 2017 рік в сумі 1302429,12 грн., 2018 рік в сумі 107119,05 грн., в результаті незастосування ставки податку, встановленої місцевою радою.

Позивач нарахував орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності в загальній сумі 89 861,70 грн., в т.ч. у 2016 році в сумі 41 898,52 грн., 2017 році в сумі 44 412.43 грн., 2018 році в сумі 3 550,75 грн.

Таким чином, в порушення вимог податкового законодавства ТОВ "Атоммонтажсервіс" занижено орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності в загальній сумі 2763598,83 грн., в т.ч. за: 2016 рік в сумі 1354050,66 грн., 2017 рік в сумі 1302429,12 грн., 2018 рік в сумі 107119,05 грн. в результаті незастосування ставки податку, встановленої місцевою радою.

Таким чином, відповідач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті законно та обґрунтовано, у межах повноважень, у спосіб та у строки, встановлені чинним законодавством, тому підстави для їх скасування - відсутні, відтак просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Атоммонтажсервіс" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2019 №, №, №, №, №.

Представник позивача скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у позовній заяві, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не можуть залишатися чинними, а тому є всі підстави для задоволення позову та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року адміністративний позов ТОВ "Атоммонтажсервіс" до Головного управління ДПС України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 3135592,50 грн., в тому числі 2508474,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 627118,50 грн. за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму 1407076,25 грн., в тому числі 1125661,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 281415,25 грн. за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб на суму 1761935,21 грн., в тому числі 1409548,17 грн. за податковими зобов`язаннями та 352387,04 грн. за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваних юридичними особами, які є власниками об`єктів, на суму 7818,15 грн., в тому числі 6254,52 грн. за податковими зобов`язаннями та 1563,63 грн. за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "ПС" про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 170,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 9108,63 грн., в тому числі 4264,77 грн. за податковими зобов`язаннями, 3186,58 грн. за штрафними санкціями та 1657,28 грн. пені. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "ПС" про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 109215,23 грн., в тому числі 51177,24 грн. за податковими зобов`язаннями, 38238,93 грн. за штрафними санкціями та 19799,06 грн. пені. Стягнуто на користь ТОВ "Атоммонтажсервіс" судовий збір в розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року - без змін.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 27 січня 2022 року по справі №560/4291/19 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі №560/4291/19 щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 17.07.2019 №, №, №, № та № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за податковими зобов`язаннями в розмірі 2119229,00 грн та за штрафними санкціями в розмірі 529207,25 грн - скасовано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі №560/4291/19 залишено без змін.

Відповідно до ухвали від 12.03.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв до свого провадження адміністративну справу №560/4291/19 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 17.05.2022 суд замінив відповідача по справі №560/4291/19 з Головного управління ДПС у Хмельницькій області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Хмельницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070171).

Ухвалою від 24.05.2022 суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду та викликати в судове засідання свідка.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, вказував на правомірність дій відповідача та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що при перевірці виявлено невідповідність фінансового обліку фінансовій звітності по всіх поточних фінансових звітностях в сторону збільшення і зменшення. Не надавались акти про анулювання актів, документи щодо прощення чи визнання боргу щодо кредиторської заборгованості. Дохідна і витратна частина не відповідала первинним документам.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив наступне.

Суд встановив, що відповідачем проведено планову документальну перевірку ТОВ "Атоммонтажсервіс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з метою правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2018.

За результатами перевірки складений Акт від №0445/22-01-14-03/30563645 від 12.06.2019, в якому перевіркою встановлено порушення ТОВ "Атоммонтажсервіс":

- пункту 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 № 996-ХІV (із змінами та доповненнями), пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306, пункту 5, підпункту 6.1 пункту 6, пунктів 7, 8, 10, 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, пунктів 5, 7, 11, 17, 18, 27 П(С)БО №16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.12.1999 №318, наказу Міністерства фінансів України "Інструкція про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій" 30.11.1999 №291, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 508 474 грн. в т.ч. у: 2018 році в сумі 2564891 грн. (Ш кварталі 2018 в сумі 302703 грн., ІV кварталі 2018 в сумі 2262188 грн.); завищено податок на прибуток у 2016 в сумі 56 417 грн;

- пункту10.2-1, статті 10, пункту 288.5 статі 288 Податкового кодексу України ТОВ "Атоммонтажсервіс" занижено орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності в загальній сумі 2763598,83 грн., в т.ч. за: 2016 в сумі 1354050,66 грн., 2017 в сумі 1302429,12 грн., 2018 в сумі 107119,5 грн. в результаті незастосування ставки податку, встановленою місцевою радою;

- підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.9, 3.11, 4.2, 4.4 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 за №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556;

- пункту 171.2 статті 171, підпункту 164.2.2, пункту 164.2 статті 164, пункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України платником, як податковим агентом до або під час виплати доходу не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 51177,24 грн. з виплат, нарахованих та виплачених платникам податку відповідно до умов цивільно-правових договорів разом в сумі 290017,98 грн;

- пункту 171.2 статті 171, підпункту 164.2.2, пункту 164.2 статті 164, пункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176, підпункту 1.2, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 розділу XX Податкового кодексу України платником, як податковим агентом до або під час виплати доходу не нараховано та не перераховано до бюджету військовий збір в загальній сумі 4264,77 грн. з виплат, нарахованих та виплачених платникам податку відповідно до умов цивільно-правових договорів разом в сумі 290017,98 грн.

Вважаючи, що Акт є таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства ТОВ "Атоммонтажсервіс" 16.07.2019 подало заперечення з додатками.

За наслідками проведеної перевірки 17.07.2019 Головне управління ДФС у Хмельницькій області прийняло:

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 3135592,50 грн., в тому числі 2508474,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 627118,50 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб на суму 1761935,21 грн., в тому числі 1409548,17 грн. за податковими зобов`язаннями та 352387,04 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 9108,63 грн., в тому числі 4264,77 грн. за податковими зобов`язаннями, 3186,58 грн. за штрафними санкціями та 1657,28 грн. пені;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "ПС" про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 109215,23 грн., в тому числі 51177,24 грн. за податковими зобов`язаннями, 38238,93 грн. за штрафними санкціями та 19799,06 грн. пені, які є предметом оскарження в даній справі.

З такими рішеннями відповідача позивач не погоджується, вважає вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням висновків Верховного Суду, наведеним у постанові від 27.01.2022 у справі №560/4291/19, суд зазначає та враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України платники податків зобов`язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями) визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно пункту 2 статті 3 цього ж цього Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 5 П(С)БО 15 визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до пункту 7 П(С)БО 15 "Доходи" визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

а) дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

б) інші операційні доходи;

в) фінансові доходи;

г) інші доходи;

д) надзвичайні доходи.

При дослідженні господарських взаємовідносин, суд встановив наступне.

Між ТОВ "Атоммонтажсервіс" та VF a.s. (Чеська Республіка) укладений договір №lZ17-03004-N-03-S01 від 06.06.2017, згідно якого виконавець ТОВ "Атоммонтажсервіс" зобов`язувався надати послуги, а замовник VF.a.s. прийняти та оплатити роботи щодо "Модернізації систем радіаційного контролю для енергоблоку №1 ОП ХАЕС" ДП "НАЕКК Енергоатом".

За результатом виконання робіт (надання послуг) за означеним договором між ТОВ "АТОММОНТАЖСЕРВІС" та VF a.s. дійсно були складені акти надання послуг №2 на суму 119000 Євро від 11.01.2019 року та №3 на суму 246600 Євро від 16.01.2019 року. Однак ці акти надання послуг не увійшли у період, перевірка якого здійснювалась.

Попередня оплата за договором №lZ17-03004-N-03-S01 від 06.06.2017 здійснювалась 29.06.2019 на суму 108905 Євро (платіжне доручення від 03.08.2019 року на суму 95200 Євро. Оскільки означені суми є авансом, то до оподатковуваного прибутку вони не відносилися.

Для виконання умов договору №lZ17-03004-N-03-S01 від 06.06.2017, ТОВ "Атоммонтажсервіс" уклало з ТОВ "ФЕСТ ТОРГ" договір №02/11-18 від 01.11.2018 на поставку програмного забезпечення. Означене у договорі програмне забезпечення було поставлене для ТОВ "Атоммонтажсервіс", що підтверджується видатковою накладною №15 від 10.01.2019.

Платіжним дорученням №2494 від 12.03.2019 на суму 5792570,40 грн. отриманий від ТОВ "ФЕСТ ТОРГ" товар (програмне забезпечення) був повністю оплачений. Сума оплати відноситься до витрат ТОВ "Атоммонтажсервіс".

Розрахунок за договором №lZ17-03004-N-03-S01 від 06.06.2017 був проведений VF a.s. також у 2019 платіжним дорученням №93186 від 18.01.2019 на суму 57280 Євро та платіжним дорученням №140743 від 22.01.2019 на суму 139935,50 Євро.

Щодо господарських операцій між ТОВ "Атомонтажсервіс" та ТОВ "Сталь-М", суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 605 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Згідно зі статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійною є заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно зі статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Суд встановив, що у ТОВ "Атоммонтажсервіс" відсутня кредиторська заборгованість перед ТОВ "Сталь-М" в сумі 60145,00 грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків. Кредиторська заборгованість виникла помилково по причині повторного проведення видаткової накладної у бухгалтерському обліку ТОВ "Атоммонтажсервіс".

Разом з тим, у ТОВ "Атоммонтажсервіс" відсутня кредиторська заборгованість перед ДП "Житомирська механізована колона" ПАТ "Київсільелектро" в сумі 153637,77 грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків. Кредиторська заборгованість виникла внаслідок помилки у бухгалтерському обліку ТОВ "Атоммонтажсервіс".

Таким чином, суд вважає, що висновок Головного управління ДПС в Хмельницькій області про заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2508474,00 грн. не відповідає дійсності, а тому податкове повідомлення-рішення форми "Р" №, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на прибуток підприємств в сумі 3 135 592,50 грн., прийняте на основі вказаних висновків, суд вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Досліджуючи правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення форми "Р" №", яким збільшено грошові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1761935,21 грн., суд встановив наступне.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Атоммонтажсервіс" (що є правонаступником ЗАТ "Атоммонтажсервіс") відповідно до договору оренди земельної ділянки №б/н від 09.09.2008 орендувало у Нетішинської міської ради Хмельницької області станом на 01.01.2016 земельну ділянку загальною площею 55,6865 га.

Відповідно до підпункту 1.1 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться на північ від житлової забудови м. Нетішин, надану рішенням Нетішинської міської ради від 19.06.2008 №26. Відповідно до пп. 2.1. 2.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 55,6865 га, нормативна грошова оцінка якої становить 22 324 717,85 грн.

ТОВ "Атоммонтажсервіс" сплачувало орендну плату за землю, відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прийнятий для розрахунку розміру орендної плати - 0,09%.

Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПКУ (в редакції з 01.01.2018) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по

Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Виходячи з принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Аналогічна позиція викладена в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, в справі №826/2741/14 від 20.12.2019 (№К/9901/4234/18).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 8.3 статті 8 ПК України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Пунктом 10.2 статті 10 ПК України встановлено, що місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі).

Суд встановив, що Шепетівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради звернулася до суду з метою збільшення відсотку нормативної грошової оцінки земельної ділянки для розрахунку розміру орендної плати до 3%. Рішення Господарського суду Хмельницької області вступило в законну силу 03.10.2017. Тобто лише 03.10.2017 за рішенням суду до договору оренди земельної ділянки №б/н від 09.09.2008 могли бути внесені зміни про підвищення ставки орендної плати. Тому нарахувати та сплачувати орендну плату за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не було жодних підстав. Тим більше, що орендар втративши інтерес до земельних ділянок при ставці 3%, невідкладно після отримання поштою рішення суду апеляційної інстанції від 03.10.2017, а саме: 20.10.2017 подав заяву про відмову від п`яти земельних ділянок і передав їх орендодавцю. У подальшому 20.03.2018 ТОВ "Атоммонтажсервіс" подав заяву про відмову ще двох земельних ділянок і передав їх орендодавцю. Копії означених заяв та Актів передачі земельних ділянок додані позивачем до матеріалів справи так були додані до заперечення на Акт.

Таким чином, висновок Головного управління ДПС в Хмельницькій області про заниження орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в загальній сумі 2763598,83 грн., в тому числі: за 2016 в сумі 1354050,66 грн., за 2017 в сумі 1302429,12 грн., 2018 рік в сумі 107119,05 грн. в результаті незастосування ставки податку, встановленою місцевою радою, немає жодних правових підстав.

Зважаючи на вищевикладене, висновки Головного управління ДПС у Хмельницькій області про те, що ТОВ "Атоммонтажсервіс" допущено порушення викладені в Акті, не відповідають дійсності та є необґрунтованим, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, відтак податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб на суму 1761935,21 грн., в тому числі 1409548,17 грн. за податковими зобов`язаннями та 352387,04 грн. за штрафними санкціями, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень форми "Д" №, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 109215,23 грн., та №, яким збільшено грошові зобов`язання з військового збору в сумі 9108,63 грн., суд зазначає наступне.

За результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб під час нарахування доходів платникам податків у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) встановлено порушення п. 171.2 ст. 171. п.п. 164.2.2, п. 164.2 ст.164, п. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, п.п. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме: позивачем, як податковим агентом, до або під час виплати доходу, не нараховано та не перераховано до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 51177,24 грн. з виплат, нарахованих та виплачених платникам податку відповідно до умов цивільно-правових договорів.

Ставки податку на доходи фізичних осіб визначені статтею 167 ПК України.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1. статті 168 - податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України - податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного, подання розрахункового документа на перерахування цього податку, до бюджету.

Відповідно до пункту 171.2 статті 171 ПК України - особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату - (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, ніж заробітна плата, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до п. 176.2 "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язана своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

За змістом абзацу 2 пункту 57.1 статті 57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 частини "а" підпункту 170.9.1 статті 170 ПК України не є доходом платника податку - фізичної особи, яка перебуває у трудових відносинах із своїм роботодавцем або є членом керівних органів підприємств, установ, організацій, сума відшкодованих йому у встановленому законодавством порядку витрат на відрядження в межах фактичних витрат, а саме, на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті), оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), на найм інших жилих приміщень, оплату телефонних розмов, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в`їзд (віз), обов`язкове страхування, інші документально оформлені витрати, пов`язані з правилами в`їзду та перебування у місці відрядження, в тому числі будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв`язку із здійсненням таких витрат.

При цьому абзацом 3 вказаної вище норми встановлено, що зазначені в абзаці другому цього підпункту витрати не є об`єктом оподаткування цим податком лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, в тому числі чартерних рейсів, рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, в тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.

З наведених норм законодавства вбачається, що контролюючий орган повинен встановити під час перевірки достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Суд акцентує увагу, що згідно пунктів 3, 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за №1300/27745 (далі - Порядок), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

За змістом п. 86.10 ПК України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Всупереч наведених вимог Порядку та ПК України відповідач в акті перевірки від 0445/22-01-14-03/30563645 від 12.06.2019 зробив виключно посилання на норми законодавства, яке регулює порядок сплати податку з доходів фізичних осіб та зробив висновок про заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 5117,24 грн.

Щодо необхідності сплати військового збору суд зазначає, що в силу пункту 16-1 Прикінцевих та перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Отже, оскільки сплата військового збору повністю залежить від сплати податку на доходи фізичних осіб, нараховується одночасно та за тими самими правилами, тому до позивача не може бути застосовано відповідальність внаслідок допущених з боку контролюючого органу порушень під час нарахування податку з доходів фізичних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №806/5116/14.

Правомірність нарахування та перерахування до бюджету ПДФО та військового збору по правовідносинам позивача з фізичними особами щодо витрат на відрядження судом досліджено та підтверджено позивачем долученими до матеріалів справи документами, а саме: посвідченнями про відрядження, звітами про використання коштів виданими на відрядження або під звіт, проїзними документами, квитанціями та рахунками за проживання в готелях.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, тому підлягають скасуванню в повному обсязі.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 17.07.2019, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1020 грн., суд зазначає, що його прийняття пов`язано з неподанням звітності внаслідок виплати вищенаведених доходів на користь фізичних осіб. Оскільки суд визнав безпідставним необхідність сплати податку з доходів, тому застосування штрафу в розмірі 1020 грн. також є безпідставним.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Lelas v. Croatia").

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 17.07.2019 №, №, №, №, №, а суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, а також враховуючи мотиви та висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 27 січня 2022 року по справі №560/4291/19 вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Атоммонтажсервіс" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року по справі №560/4291/19 стягнуто на користь ТОВ "Атоммонтажсервіс" судовий збір в розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області, однак у постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року по справі №560/4291/19 відповідно до ст. 356 КАС України не зазначено щодо нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Атоммонтажсервіс" до Головного управління ДПС України у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 3135592,50 грн., в тому числі 2508474,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 627118,50 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб на суму 1761935,21 грн., в тому числі 1409548,17 грн. за податковими зобов`язаннями та 352387,04 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 9108,63 грн., в тому числі 4264,77 грн. за податковими зобов`язаннями, 3186,58 грн. за штрафними санкціями та 1657,28 грн. пені.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "ПС" про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1020,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 № форми "Д" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 109215,23 грн., в тому числі 51177,24 грн. за податковими зобов`язаннями, 38238,93 грн. за штрафними санкціями та 19799,06 грн. пені.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 липня 2022 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Атоммонтажсервіс" (а/с 409,Нетішин,Хмельницька область,30100 , код ЄДРПОУ - 30563645)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя А.М. Ковальчук