Справа № 820/6811/16
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року

м. Київ

справа № 820/6811/16

касаційне провадження № К/9901/16570/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської митниці ДФС (далі - Митниця) на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 (суддя Мельников Р.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 (головуючий суддя - Старосуд М.І., судді - Лях О.П., Яковенко М.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маршаліт» (далі - Товариство) до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Товариство звернулось до суду із позовом до Митниці, у якому просило скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 807010001/2016/000048/2 від 14.11.2016 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807010001/2016/00053.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що Митниці були надані всі необхідні документи на підтвердження задекларованої вартості товару, проте відповідачем було без врахування поданих документів було прийняте оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови. Товариство вказує на те, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем з порушенням норм діючого законодавства, оскільки Митницею не наведено обґрунтованих причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, рішення не містить посилань на наявну в митного органу інформацію, яка слугувала підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а також відсутнє обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 09.03.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.052017, позов задовольнив у повному обсязі: скасував рішення про коригування митної вартості товарів № 807010001/2016/000048/2 від 14.11.2016 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807010001/2016/00053.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди виходили з того, що: Товариство для оформлення товару за першим методом (за ціною контракту) надало усі передбачені чинним законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, які не містили розбіжностей, наявних ознак підробки, та містили відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; Митницею не вказано обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; Митницею не наведено обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної Митницею у спірному рішенні, а лише містяться посилання на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; сам факт ненадання Товариством додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості; Митниця безпідставно застосувала резервний метод визначення митної вартості товару та не довела неможливість визначення митної вартості товару за ціною контракту та необхідності визначення такої вартості за другорядним методом.

Митниця оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 01.08.2017 відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, оскільки суди не надали належної правової оцінки тому, що: надані Товариством документи, необхідні для митного оформлення товарів, містили розбіжності, а саме: згідно довідки про вартість перевезення товару №0201145 від 25.10.2016 така вартість становить 14102,26 грн., що є значно нижчою, ніж за проведення попередньої поставки цього самого Товариства та на таких же умовах; рахунок на оплату транспортних послуг не містив відомостей про коносамент, згідно якого повинен бути сплачений цей рахунок; згідно специфікації №2 від 07.09.2016 ціна на товар «Глиноземні мелючі кулі для кульових млинів діаметром 40,50,60 мм. у мішках у піддоні» складає 0,88 дол.США/кг., а у розрахунку собівартості від 12.09.2016 ціна собівартості складає 0,784 дол.США/кг, з урахуванням того, що розрахунку стосовно товару «Глиноземні мелючі кулі для кульових млинів діаметром 20 мм. у мішках у піддоні» взагалі не було вказано; здійснивши аналіз попередніх митних оформлень та рішень інших митних органів щодо митного оформлення подібних товарів, було з`ясовано, що на ідентичний товар наявна інша цінова інформація щодо імпортних операцій по митній декларації від 30.06.2016 № 807010001/2016/005703. Решта доводів скаржника зводиться до цитування норм Митного кодексу України.

У запереченні на касаційну скаргу Товариство просить суд відмовити у її задоволенні, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 20.06.2022 прийняв касаційну скаргу Митниці до провадження, визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи і призначив попередній розгляд справи на 21.06.2022.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та, враховуючи межі касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що між Товариством (покупцем) та Компанією SINOMA ADVANСED MATERIALS CO., LTD (постачальником) 15.04.2016 був укладений контракт №1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, найменування, одиниця виміру, кількість та асортимент якого визначено специфікацією до контракту, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар згідно з умовами визначеного контракту. Пунктом 2.4 контракту сторонами визначено, що загальна вартість контракту складає 49900,00 доларів США. Умови та порядок постачання товарів передбачено розділом 3 контракту та, зокрема, пунктом 3.1 передбачено, що якщо інше не вказано в специфікаціях, постачання товару здійснюється постачальником на умовах FOB, порт відвантаження Циндао, Китай. 07.09.2016 на виконання умов контракту сторонами була підписана специфікація №2, відповідно до якої поставка товару здійснюєся на умовах FOB порт відвантаження Циндао, Китай, ціна товару складає 23020,00 доларів США.

На виконання умов контракту №1 від 15.04.2016 на митну територію України відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) №ZBSN-L16058 від 12.09.2016 Товариством 09.11.2016 був ввезений товар: глиноземні мелючі кулі для кульових млинів діаметром 20 мм 2000 кг; глиноземні мелючі кулі для кульових млинів діаметром 30 мм 4000 кг; глиноземні мелючі кулі для кульових млинів діаметром 40 мм 6000 кг; глиноземні мелючі кулі для кульових млинів діаметром 50 мм 9000 кг; глиноземні мелючі кулі для кульових млинів діаметром 60 мм 5000 кг.

Відповідно до умов контракту №1 від 15.04.2016, а саме: пункт 4.2 Специфікації №2, товар (глиноземні мелючі кулі)_упакований у мішки без логотипу по 25 кг, 1000 кг на оброблених дерев`яних піддонах, всього 26 піддонів.

Згідно з пунктом 2.1 контракту №1 від 15.04.2016 тара включена у вартість товару.

Поставлений підприємством товар ліцензуванню не підлягає, а його страхування Товариством не здійснювалося.

На виконання умов контракту №1 від 15.04.2016 товар, визначений інвойсом №ZBSN-L16058 від 12.09.2016, був доставлений на територію України ТОВ «Компанія з іноземними інвестиціями «ДОЛЬФІН ГРУПП» (експедитор), з яким у Товариства укладений договір транспортного експедирування № 02-02/16 від 02.03.2016, відповідно до умов договору якого експедитор зобов`язується за плату і за рахунок клієнта надати та організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставлення вантажу, у тому числі надання митно-брокерських послуг.

Зазначений товар був доставлений на територію України до порту вивантаження м. Одеса перевізником MRF INTERNATIONAL FORWARDING CO., LTD, що підтверджується коносаментом №MRFB16092737 від 14.09.2016 року, а також по території України експедитором ТОВ «Компанія з іноземними інвестиціями «ДОЛЬФІН ГРУПП» товар доправлено залізничним транспортом, що підтверджено залізничною накладною внутрішнього сполучення від 10.11.2016.

Відповідно довідки експедитора від 25.10.2016 року №0201145 транспортно-експедиційні витрати по доставці товару з порту Циндао (Китайська Народна Республіка) до митного кордону України (м. Одеса) склали 14102,26 грн.

З метою митного оформлення вказаного товару 14.11.2016 Товариством подано до митного посту Куп`янськ Митниці вантажно-митну декларацію за формою МД-2 №807010001/2016/011065, згідно якої задекларовано імпорт відповідного товару на загальну митну вартість 604114,05 грн. (23570,22 доларів США), з яких транспортно-експедиційні витрати - 4102,26 грн., фактурна вартість товару - 590011,79 грн., з розрахунку: 0,95 доларів США за 1 кг глиноземної мелючої кулі діаметром 20 мм * 2000 кг; 0,88 доларів США за 1 кг глиноземної мелючої кулі діаметром 30, 40, 50, 60 мм * 24000 кг.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту №1 від 15.04.2016 декларантом було подано Митниці: контракт №1 від 15.04.2016; специфікацію №2 від 07.09.2016 до контракту №1 від 15.04.2016; рахунок-проформа №ZBSN-L16058 від 07.09.2016; рахунок-фактура (інвойс) № ZBSN-L16058 від 12.09.2016; прейскурант цін від 01.09.2016; розрахунок собівартості від 12.09.2016; пакувальний лист від 12.09.2016; сертифікати якості і хімічного аналізу від 12.09.2016; залізнична накладна для внутрішнього сполучення №42259796 від 10.11.2016; коносамент № МRFB16092737 від 14.09.2016; митну експортну декларацію Китайської Народної Республіки №00868112; сертифікат походження товару №ССРIТ432; платіжне доручення в іноземній валюті від 09.09.2016 року №359; платіжне доручення в іноземній валюті від 23.09.2016 №395; рахунок на оплату від ТОВ «КII «ДОЛЬФІН ГРУПП» від 25.10.2016 №1103; довідку ТОВ «КII «ДОЛЬФІН ГРУПП» №0201145 від 25.10.2016; платіжне доручення №455 від 25.10.2016.

Листом від 14.11.2016 №0129-1 Товариство повідомило Митницю, що при митному оформленні ним були надану у повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість товару, а також про те, що надати інші документи, які вимагаються Митницею, немає можливості.

Проте, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № 807010001/2016/000048/2 від 14.11.2016, яким підвищено митну загальну вартість товару до 26910,00 доларів США (689714,04 грн. згідно курсу на 14.11.2016 року), з розрахунку 1,0350 доларів США за 1 кг товару * 26000 кг., у зв`язку з цим донараховано митних платежів на загальну суму 22378,22 грн., у тому числі: мито 5% - 4303,51 грн., ПДВ 20% - 18074,71 грн.

За результатами розгляду митним органом поданих документів Товариство отримало рішення про коригування митної вартості товару № 807010001/2016/000048/2 від 14.11.2016, згідно якого Митницею було підвищено митну загальну вартість товару до 26910,00 доларів США (689714,04 грн. згідно курсу на 14.11.2016 року), з розрахунку 1,0350 доларів США за 1 кг товару * 26000 кг., у зв`язку з цим донараховано митних платежів на загальну суму 22378,22 грн., у тому числі: мито 5% - 4303,51 грн., ПДВ 20% - 18074,71 грн.

У графі 33 оскаржуваного рішення в обґрунтування причин, через які заявлену 14.11.2016 позивачем митну вартість не може бути визнано Митницею зазначено, що: використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України та вимогою декларанта надати рішення про коригування; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари, подібні товари, щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат, понесених в Україні, на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником, у зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну; джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація, яка міститься у митній декларації № 807010001/2016/005703 від 30.06.2016. Митниця також вказала, що нею було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний.

Крім того, Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортник засобів комерційного призначення № 807010001/2016/00053.

З метою прискорення митного оформлення, запобігання додаткових втрат і випуску товару у вільний обіг Товариством 15.11.2016 надано Митниці нову митну декларацію №807010001/2016/005703, за результатами митного оформлення якої митний орган випустив товар у вільний обіг.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, якими є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною п`ятою цієї статті забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що Митницею в запиті не зазначено які саме надані декларантом документи мають розбіжності, до яких документів наявні зауваження. Запит містить лише законодавчо встановлений загальний перелік документів.

В свою чергу, посилання Митниці на те, що на вимогу контролюючого органу Товариством не були надані документи, обґрунтовано не були взяті судами до уваги, оскільки за приписами наведених вище правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребувати, а декларант - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Тобто, необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Матеріалами справи підтверджується, що Митницею, під час митного оформлення, не зазначено ані в запиті до декларанта, ані в рішенні про коригування митної вартості, які саме відомості не підтверджені наданими до митного оформлення документами, які саме документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, а також які документи містять розбіжності. Про наявність останніх зазначено митним органом лише під час розгляду справи в суді.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що: Товариство одночасно з митною декларацією в повному обсязі надало до Митниці документи, які підтверджують митну вартість товару, згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, тоді як Митниця не довела, що подані Товариством документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значенні складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, з урахуванням того, що: довідка експедитора від 27.09.2016 містить інформацію про доставку вантажу - контейнеру від порту відправлення Циндао, Китай до порту призначення Одеса, Україна; експедитором - ТОВ «КІІ «ДОЛЬФІН ГРУПП» на адресу Товариства був направлений лист №1502/17 від 15.02.2017, яким повідомлення стосовно тарифів на доставлення вантажів з порту Циндао (Китайська Народна Республіка), а також повідомлено про те, що вартість (тариф) доставки вантажу не є сталою величною, і є залежною від багатьох факторів, зокрема, сезонність, вартість пального, об`ємів експорту в Україні (чим більше експорту, тим менше ставка фрахту на імпорт) тощо; Товариством надано до суду документи на підтвердження здійснення поставок за такою ж вартістю доставки контейнеру з порту Циндао (Китайська Народна Республіка) до митного кордону України (м. Одеса), яка відбулася у вересні 2016 року, що відбувалася в рамках контракту №1 від 01.08.2016, укладеного між Товариством та Компанією ZIBO DURATEC TEXHNICAL CERAMIC APPLYNG CO., LTD (Китайська Народна Республіка); рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер, форма рахунку (рахунку-фактури) не відносяться до типових форм, які затверджуються Державним комітетом статистики України, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено; матеріали справи містять прейскурант цін від 01.09.2016, в якому постачальником повідомлено Товариство про здійснення реалізації продукції з 01.09.2016 на територію Європи за відповідними цінами, тобто вказаний прейскурант цін складено з врахуванням ринку на який постачальником здійснюється продаж; інформація, що міститься в прайс-листі, відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції з митного оформлення товару.

Відповідно до частини одинадцятої статті 264 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з урахуванням того, що: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Також скасування рішення Митниці про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування карток відмови.

В свою чергу, з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, зокрема, що з мотивувальної частини постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 у справі № 820/4755/16 за позовом Товариства до Митниці про скасування рішення та картки відмови, митний орган за аналогічних обставин прийняв рішення про коригування митної вартості товару №807010001/2016/000034/2 від 30.06.2016 року, яким підвищив митну вартість товару з розрахунку 1,0350 доларів США за 1 кг товару (Глиноземні мелючі кулі для кульових млинів) та оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З метою прискорення митного оформлення, запобігання додаткових втрат і випуску товару у вільний обіг Товариством 30.06.2016 було надано нову митну декларацію №807010001/2016/005703, за результатами митного оформлення якої митний орган випустив товар у вільний обіг. Разом з цим, постановою постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 у справі № 820/4755/16, яка набрала законної сили, позов було задоволено та скасовано рішення про коригування митної вартості товару №807010001/2016/000034/2 від 30.06.2016 року з розрахунку 1,0350 доларів США за 1 кг товару (Глиноземні мелючі кулі для кульових млинів) та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2016/00038. Отже, цінова інформація, яка містилася у митній декларації №807010001/2016/005703 від 30.06.2016 не може слугувати підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару у даній справі у зв`язку із скасуванням рішення Митниці про коригування митної вартості товару.

Таким чином, доводи Митниці, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 та ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, оскільки суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Митниці підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева Р.Ф. Ханова В.В. Хохуляк