Справа № 420/11890/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/11890/21

Категорія: 106000000 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 17.02.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1, військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі -в/ч) НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі ОСОБА_1 , за період 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року.

03 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позов в/ч НОМЕР_1, клопотання про закриття провадження у частині позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, залучення другого співвідповідача.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року представник відповідача - в/ч НОМЕР_1 посилається на те, що існує рішення суду від 05 березня 2018 року, яке набрало законної сили по справі №420/5685/18, яким вирішений спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник відповідача, в/ч НОМЕР_1, вказував, що на переконання позивача спірним є питання лише щодо визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення, що визначає предмет та підстави цього спору.

Представник в/ч НОМЕР_1 в обґрунтування свого клопотання посилається на правові висновки Верховного Суду, якій зазначив, що наявність в КАС України правових норм (ст.ст. 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Забезпечення належного виконання судового рішення не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення (постанова від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, постанова від 03 квітня 2019 року по справі №820/4261/18).

Отже, для виконання судового рішення не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Представник зауважував, що предметом позову у цій справі №420/11890/21 є зобов`язання нарахування та виплати відповідачем індексації грошового забезпечення на користь позивача за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року включно, проте період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року був предметом розгляду суду по справі №420/5685/18. На виконання рішення суду позивачу виплачена індексація грошового забезпечення. Підставою звернення до суду з позовом у справі №420/11890/21 є непогодження позивача з сумою індексації грошового забезпечення, нарахованої на його користь за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, яка була виплачена позивачу на виконання рішення у справі №420/5685/18.

Таким чином, звернення позивача до суду з окремим позовом є помилковим. В даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Представник відповідача вказував, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. В даній справі сторони, підстави та предмет спору збігаються зі сторонами, підставами та предметом у справі №420/5685/18 стосовно періоду з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та зазначив, що твердження відповідача про безпідставність вимоги про зобов`язання нарахувати індексацію грошового забезпечення із застосування певного базового місяця в рамках даної справи як нового юридичного спору, враховуючи, що питання правомірності нарахування позивачу індексації грошового забезпечення вже було предметом спору у справі №420/5685/18, є безпідставним, оскільки в межах вказаної справи питання правомірності нарахування Позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням конкретного базового місяця не було предметом судового розгляду та в цій частині не досліджувалось судом, оскільки на час розгляду зазначеної справи відповідне порушення права позивача ще навіть не виникло.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до в/ч А 0456 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року; зобов`язання нарахувати та виплатити в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Апелянт також зазначає, що відповідно до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Таким чином, апелянт вказує, що зобов`язання нарахувати індексацію грошового забезпечення із застосування певного базового місяця в рамках даної справи є іншим предметом спору.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Розглянувши матеріали спірного питання, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати індексації по даній справі №420/11890 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року фактично вирішені судом по справі №420/5685/18.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач у даній справі №420/11890/21 в обґрунтування позовних вимог наводить мотиви незгоди його з алгоритмом розрахунку індексації та сумою індексації, тобто не згодний з діями військової частини по виконанню рішення суду у справі №420/5685/18.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 238 КАС України визначає вичерпний перелік підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи зі змісту цієї норми, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність судового рішення, яким завершено розгляд справи і набрання цим судовим рішенням законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги позивача до в/ч НОМЕР_1, в/ч НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі, зокрема, щодо не врахування базового місяця для нарахування індексації - січня 2008 року.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень предметом спору у справі №420/5685/18 було визнання протиправним бездіяльності в/ч НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2018 року у розмірі 32 092,58 грн.

З урахування вищезазначеного, колегія суддів вказує, що під час розгляду справи №420/5685/18 не досліджувалось питання щодо визначення базового місяця для нарахування індексації - січня 2008 року.

Колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №420/11890/21 не є тотожними вимогам у справі №420/5685/18.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при вирішені спірного питання, порушені норми процесуального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.ч.2, 3 ст. 312, ч.4 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року скасувати.

Справу №420/11890/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1, військової частини НОМЕР_2 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року; зобов`язання нарахувати та виплатити в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації - січня 2008 року, направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 липня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.