Справа № 580/2832/22
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 липня 2022 року справа № 580/2832/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в здійсненні ОСОБА_1 виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в повному розмірі, без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в повному розмірі, без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частинами 1, 2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу позовних вимог вбачається, що предметом цього спору є перерахунок та виплата позивачу пенсії, за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року, без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018.

Позивач до позову подав заяву про поновлення строку звернення до суду, зазначивши, що позивач отримав право на судовий захист у тому числі з урахуванням правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30.08.2021р. №520/8675/18, і саме з цього моменту виник спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації права особи на соціальний захист, зумовлений протиправними діями пенсійного фонду. Позивач виходить з принципу належного врядування та з презумпції, що розмір пенсії визначений відповідно до Закону. Весь цей час поведінка позивача була активною щодо захисту свого права.

Надаючи оцінку поважності заявленим причинам пропуску строку звернення, суд зазначає, що пенсія є періодичним платежем, отже про неналежний її розмір позивач мав знати протягом часу її отримання (з дати перерахунку, згідно постанови КМУ №103 квітня 2018р. по 31.12.2019р.). Особа, що отримує пенсію має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача, що позивач отримав право на судовий захист з урахуванням правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30.08.2021р. №520/8675/18, і саме з цього моменту виник спір, суд вважає не обгрунтованими, оскільки право на судовий захист, у спірних правовідносинах, обчислюється із дати отримання позивачем сум пенсії, що нараховані згідно постанови КМУ №103, тобто з квітня 2018 року.

Крім того, доводи, що поведінка позивача була активною щодо захисту свого права, суд вважає необгрунтованими, оскільки із заявою про перерахунок пенсії за спірний період позивач звернувся до відповідача лише - 28.04.2022 (про що свідчить заява позивача, додана до позову). Суд встановив, що жодних доказів звернення позивача із питанням, що стало предметом спору протягом квітня 2018 року - до квітня 2022 року позивачем до суду не надано.

Таким чином, належних доказів поважності причин пропуску строку звернення в суд з цим позовом позивач не надав.

Водночас цей позов поданий в суд засобами поштового зв`язку - 28.06.2022р., тобто, з пропуском встановленого ст.122 КАС України строку звернення в суд після виникнення спірних правовідносин, більш як на 3 роки.

Суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Частиною 1 статті 123 КАС України, передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі вищевикладеного, заявлені позивачем підстави поновлення строку звернення до суду, суд вважає неповажними, в зв`язку із чим позов відповідно до частини 1 статті 123 КАС України слід залишити без руху.

Відповідно до частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд зазначає, що вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду:

- інші причини та докази поважності пропуску строку звернення до суду.

Керуючись статтями 160, 161, частиною 13 статті 171, статтею 241-243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії- залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду:

- інших причин та доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Копію ухвали надати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО