Справа № 520/17407/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 липня 2022 року № 520/17407/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про зупинення провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Кегичівської селищної ради (вул. Волошина, буд. 33, смт. Кегичівка, Красноградський район, Харківська область, 64003, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Харківська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок (, вул. Грушевського, б.27, м. Харків, 61039), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Кегичівської селищної ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення XII сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30 червня 2021 року №1782 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів»;

- визнати протиправним та скасувати рішення XIV сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30 липня 2021 року №2869 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою гр. ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Кегичівську селищну раду (, Харківська область, Красноградський район, смт Кегичівка, вулиця Волошина, будинок 33, 64003) на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею до 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населеного пункту від 18.06.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернулася із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідачем за результатами розгляду поданої заяви прийняте рішення про відмову в наданні дозволу, обґрунтоване тим, що радою вже наданий Харківській обласній організації Українського товариства мисливців і рибалок дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 252,0000 га, розташованих за межами населених пунктів на території Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області, які перетинаються з бажаною. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 16.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у цій справі.

Відповідач направив до суду відзив та доповнення до відзиву, в яких зазначив про важливість природоохоронної діяльності для збереження популяції бабака, занесеного до Червоної Книги. Також з посиланням на правові позиції Верховного Суду у справі № 617/763/16-ц та Великої Палати Верховного Суду у справі № 688/2908/16-ц, вказав на неможливість надання дозволу органом місцевого самоврядування декільком особам одночасно щодо однієї й тієї ж земельної ділянки.

У поданій позивачкою відповіді на відзив наголошено на відсутності у спірному рішенні законодавчо визначених у ст. 118 ЗК України підстав для відмови в наданні дозволу.

Ухвалою суду від 11.11.2021 зупинено провадження у справі № 520/17407/21 до набрання законної сили судовим рішенням палати з розгляду справ щодо соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 154/3345/16.

Ухвалою суду від 02.06.2022 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.06.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Харківську обласну організацію Українського товариства мисливців і рибалок.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Громадянка України ОСОБА_1 в порядку частини 6 статті 118 Земельного кодексу України звернулася до Кегичівської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею до 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населеного пункту з подальшою передачею у приватну власність.

До вищезазначеного клопотання. Позивачем було додано викопіювання (графічні матеріали) з Публічної кадастрової карти України, на якій зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та колії паспорту громадянина України та картки платника податків. Вищевказане клопотання з документами було направлено Позивачем цінним листом з описом вкладення по пошті 18.06.2021 РОКУ, яке у відповідності до трекінгу Укрлошта №007 було отримане Відповідачем 22.06.2021 року вх. №3708/04-16.

30 липня 2021 року Кегичівською селищною радою було прийнято рішення XIV сесії VIII скликання від 30 липня 2021 року №2869 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою гр. ОСОБА_1 ».

В оскаржуваному рішенні у якості підстави для відмови зазначено, що бажана до відведення у власність гр. ОСОБА_1 земельна ділянка розташована за межами населених пунктів на території Кегичівської селищної ради Красноградського (Кегичівського) району Харківської області, представлена землями щодо яких рішенням XII сесії Кегичівської селищної ради VIII скликання від 30 червня 2021 року надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів. З метою визначення, охорони та раціонального використання земель природно - заповідного фонду України, а також збереження властивих угідь для станції перебування бабака, який занесений до Червоної книги України. Кегичівська селишна рада вирішила: Відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 2,0000 га. розташованої за межами населених пунктів для ведення особистого селянського господарства.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом вважає, що прийняті рішення Відповідача на XIV сесії VIII скликання від 30 липня 2021 року №2869 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою гр. ОСОБА_1 » та рішення XIІ сесії Кегичівської селищної ради VIII скликання від 30 червня 2021 року №1782 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів», на яке посилається Відповідач у рішенні від 30 липня 2021 №2869 є протиправними, необґрунтованими та безпідставними у відповідності до норм, що регулюють земельні відносини та порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та суперечить частині 7 статті 118 Земельного кодексу України, якою визначені імперативні підстави для відмови у наданні дозволу, а також суперечать нормам Закону України «Про природно-заповідний фонд України», так як відсутні належні та допустимі докази, які могли б підтвердити віднесення земельної ділянки, яка планується до відведення до земель природно-заповідного фонду, що не задовольняє законодавчим вимогам про території та об`єкти природно- заповідного фонду, відсутня розроблена і затверджена у встановленому порядку проектна документація щодо організації і встановлення меж території та об`єктів природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення на території Кегичівської селищної ради, відсутнє відображення на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовного місця розташування цінних для заповідання територій та об`єктів, а також дата та номер відповідного рішення, відсутня інформація, яку повинно бути оприлюднено на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, тобто межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) не встановлювались, розроблення проекту землеустрою Кегичівської селищної ради не замовлялось, чим було порушено права Позивача щодо своєчасного та правомірного розгляду клопотання, поданого у порядку, передбаченом

Надаючи оцінку правомірності прийнятих спірних рішень відповідача та мотивам поданого позову, суд виходить з такого.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України. Земельним Кодексом України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ(далі - ЗК України від 25.10.2001 № 2768-Ш) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97- ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

В силу положень п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ землі сільськогосподарського призначення передаються громадянам у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV ЗК України.

Так, згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований приписами статті 118 ЗК України.

Зокрема, ч. 6 ст. 118 ЗК України визначено, шо громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим. Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положеннями частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, то Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція із цього приводу неодноразово була висловлена Верховним Судом у своїх постановах від 25.02.2020 по справі за № 723/1964/14-а, від 15.04.2020 по справі за № 638/15764/17, від 15.04.2020 по справі за № 638/15764/17, від 22.04.2020 по справі за № 818/1707/16 та від 14.05.2020 по справі за № 360/536/17-а.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі №154/3345/16 (п.п. 47-50):

«…застосуванню підлягає правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України (п. 21 цієї постанови), та правовий висновок про незаконність відмови у наданні дозволу у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі (п. 23 цієї постанови: «У постанові від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 Верховний Суд погодився з тим, що «чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі».»).

Застосовуючи ці підходи до справи, що розглядається, Суд звертає увагу, що рішення Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 10.06.2016 № 8/7 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зміни цільового призначення» приймалося за наслідками розгляду заяв обох претендентів - позивача і ОСОБА_2 .

Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до пункту 9 оскаржуваного рішення та пояснень представника відповідача, підставою для відмови позивачу в наданні дозволу стали рекомендації постійної депутатської комісії міської ради з питань містобудування, ЖКГ, інфраструктури, комунальної власності, енергозбереження та земельних відносин Володимир-Волинської міської ради, суть яких - надавати ділянки згідно зі списком черговості.

Зазначені обставини не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вичерпний перелік яких передбачено частиною сьомою статті 118 ЗК України.»

Єдиною підставою для відмови позивачці в задоволенні її клопотання була наявність рішення XIІ сесії Кегичівської селищної ради VIII скликання від 30 червня 2021 року №1782 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів», яке не відповідає жодній з законодавчо визначеній підставі для відмови, а саме не свідчить про невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, жодної затвердженої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, які б на момент прийняття спірного рішення від 30.07.2021 свідчили про невідповідність місця розташування бажаної для позивачки земельної ділянки відповідачем до суду не надано та у спірному рішенні не зазначено.

Враховуючи вказані вище висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, зроблені у постанові від 18 травня 2022 року у справі №154/3345/16, за встановлених в ході розгляду справи обставин, а саме те, що підстави відмови у наданні позивачці дозволу на виготовлення проекту із землеустрою, які визначені відповідачем в оскаржуваному рішенні, не ґрунтуються на положеннях земельного законодавства (ч.7 ст. 118 ЗК України), рішення відповідача про відмову позивачці у наданні дозволу є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому враховуючи, що надання відповідачем третій особі дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів рішенням XII сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30 червня 2021 року №1782 не могло бути законною перешкодою для відмови в задоволенні клопотання позивачки, відсутні підстави для скасування вказаного рішення відповідача, як такого, що не порушує її права. При цьому, враховуючи вказані мотиви, відсутня необхідність надання оцінки судом всім доводам позову в частині спірного рішення, прийнятого відносно третьої особи - Харківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачки про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею до 2,0000 га із земель комунальної власності Кегичівської селищної ради, суд зазначає про таке.

Згідно ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, враховуючи, що позивачкою, з урахуванням вищезазначених норм ЗК України, подано відповідні документи, наслідком скасування неправомірного рішення відповідача є необхідність повторного розгляду земельного питання, із яким звернулася позивачка, що свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача половини суми сплаченого позивачкою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення XIV сесії VIII скликання Кегичівської селищної ради від 30 липня 2021 року №2869 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Кегичівську селищну раду (, Харківська область, Красноградський район, смт Кегичівка, вулиця Волошина, будинок 33, 64003) на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею до 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населеного пункту від 18.06.2021 року.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з Кегичівської селищної ради (вул. Волошина, буд. 33, смт. Кегичівка, Красноградський район, Харківська область, 64003, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення, враховуючи початок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 та перебування м.Харкова в зоні бойових дій, складено 07.07.2022.

Суддя Білова О.В.