Справа № 520/18533/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 липня 2022 року № 520/18533/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "САНА-МЕД" про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021, прийняте за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р. Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р. за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 щодо поведінки адвоката ОСОБА_1 про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 , залишити без змін.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021, прийняте за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р. є протиправним та таким, що порушує права позивача, а рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р. за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 щодо поведінки адвоката ОСОБА_1 про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 , належить залишити без змін. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 29.09.2021 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв у відповідності до норм діючого законодавства. При цьому, представником відповідача вказано, що прийняття оскаржуваного позивачем рішення було обумовлено встановленням наявності ознак дисциплінарного проступку в діях позивача як адвоката, а саме порушенням ст.ст. 7, 25 Правил адвокатської етики. Також, представником відповідача наголошено на обставинах помилковості доводів позивача про відсутність у відповідача повноважень на прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи, а також порушення принципу гласності та об`єктивності розгляду скарги, недотримання відповідачем передбаченої законом процедури розгляду скарги. Отже, на думку відповідача позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Представник третьої особи під час розгляду справи надавав пояснення та у наданих поясненнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області не було належним чином розглянуто скаргу директора товариства, а отже не було надано належної оцінки усім доводам.

Позивач у судове засідання, призначене на 07.07.2022 року о 11:00 год., не прибула, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду позивачем було подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також відсутність заперечень проти розгляду справи без участі позивача, відповідача та третьої особи.

Також, позивачем через канцелярію суду було подано клопотання про доручення до матеріалів справи доказів і документів та промову до судових дебатів.

В якості доказів позивач просила долучити до матеріалів справи копію повідомлення про підозру ОСОБА_2 , скріншоти з екрану ЗМІ про вручення підозри ОСОБА_2 та іншим членам Клініки професора ОСОБА_2, з екрану про участь ТОВ «САНА-МЕД» у кримінальній справі з торгівлі людьми з ЗМІ ще у 2011.

Представник відповідача, призначене на 07.07.2022 року о 11:00 год., не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду представником відповідача було подано заяву про відсутність заперечень проти переходу розгляду справи у письмовому провадженні.

Також, представником відповідача подано до суду заперечення на клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів, в якому представник відповідача просив суд клопотання адвоката ОСОБА_1 про приєднання доказів повернути заявнику без розгляду, як таке, що є очевидно безпідставним та необґрунтованим.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню представника відповідача суд зазначає, що подане позивачем клопотання про доручення до матеріалів справи доказів та документів є таким, що відповідає приписам ст.167 КАС України, а отже у суду відсутні підстави для застосування у даному випадку положень ч.2 ст. 167 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що приписами ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Представник третьої особи у судове засідання, призначене на 07.07.2022 року о 11:00 год., не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду представником третьої особи було подано заяву про відсутність заперечень проти розгляду справи в письмовому провадженні, а також прохання відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, представником третьої особи до суду було подано промову у судових дебатах, в якій останнім вказано про заперечення проти задоволення позовних вимог та необґрунтованість останніх.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

ОСОБА_1 Радою адвокатів Полтавської області було видано свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №2775 від 23.04.2019 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що 12.11.2020 року між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги предметом якого є правничий супровід ОСОБА_3 в отриманні договору про надання фінансових виплат, укладеному ніж ОСОБА_3 , генетичними батьками дитини та третьою особою на підставі якого вона мала отримувати фінансову допомогу, через виношування вагітності для генетичних батьків за договором про виношування дитини від 01.07.2020 року та представництво у судах, державних органах, підприємствах, установах, організаціях.

Позивач в якості адвоката вказаної особи 26.11.2020 року звернулась з адвокатським запитом до Центру репродукції людини «Клініки професора ОСОБА_2», у якому прохала надати підписані її клієнткою договори, які не були їй надані, а саме: 1 примірник договору №200703-IDV від 03.07.2020 року, примірник договору про надання медичних послуг та інших документів підписаних ОСОБА_3 . Станом на 13.04.2021 року адвокат ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит не отримала.

Судовим розглядом справи встановлено, що 01.04.2021 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла скарга директора Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням адвокатом вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Скаржником було зазначено, що 01.07.2020 року між генетичними батьками, як замовниками, громадянкою ОСОБА_3 , як виконавцем та агентом центру репродукції та сурогатного материнства клініки професора ОСОБА_2 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір про виношування вагітності, що настала в результаті переносу в порожнину матки виконавця ембріону людини, зачатого подружжям (чоловіком та дружиною) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, предметом якого є народження ОСОБА_3 генетично чужої для неї дитини, з метою подальшого передання дитини на виховання біологічним батькам-замовникам. 27.11.2020 року до Центру репродукції людини «Клініки професора ОСОБА_2» прийшла сурогатна мати ОСОБА_3 у супроводі малолітнього сина та як пізніше з`ясувалось адвоката ОСОБА_1 , які поводили себе зухвало, кричали, використовуючи нецензурну лайку, проводили відеозапис на відеокамеру мобільного телефону, погрожували розповсюдити у мережі Інтернет відеозапис про вчинення працівниками клініки стосовно них насильницьких дій. Вимагали долари (дослівно). Адвокат наголосила, що «натравить» на клініку контролюючи органи, погрожувала розправою за допомогою правоохоронних органів та суду. Вимогу про припинення відео зйомки проігнорували. Після цього ОСОБА_3 прослідувала на плановий прийом до лікаря, де відмовилась від проходження огляду, здачі аналізів та продовжували здійснювати відео зйомку у тому числі медичної документації. Адвокат ОСОБА_1 почала розкидати документи, жбурнула карту обміну в обличчя секретаря лікаря. Надалі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 намагалися прорватися на прийом до головного лікаря клініки, відеокамеру мобільного телефону направляли на документи, що знаходились на столі секретаря ОСОБА_5 , які містять конфіденційну інформацію та персональні дані клієнтів клініки. Було паралізовано нормальну роботу реєстратуру клініки та приймальні головного лікаря. Через такі дії одна з відвідувачок звернулась за медичною допомогою. Адвокат ОСОБА_1 неодноразово приходила до юриста клініки з метою отримання контактних даних замовників, з метою визначення порядку розрахунку з сурогатною матір`ю. У адвокатському запиті від 26.11.2020 року адвокат ОСОБА_1 зазначила, що у разі відмови у наданні договорів та не наданні запитуваної інформації ОСОБА_3 буде вимушена донести наявну у неї інформації до біологічних батьків, суду та інших перевіряючих органів. Адвокат телефонувала та направляла повідомлення генетичним батькам дитини задля отримання грошових коштів. Скаржник вважав, що ОСОБА_1 порушила ст.ст. 7, 12 Правил адвокатської етики та прохав притягнути її до дисциплінарної відповідальності.

Позивачем було подано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області пояснення, в яких остання зазначила, що розцінює скаргу третьої особи, як засіб тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням адвокатської діяльності. Категорично заперечувала своє перебування 27.11.2020 року у клініці професора ОСОБА_2 та вчинення будь-яких неправомірних дій. До пояснення було додано роздруківку з гугл аккаунту (гул карту), яка синхронізована з її мобільним телефоном та електронною поштою та містить інформацію про її пересування по місту 27.11.2020 року. Клініка професора ОСОБА_2 розташована по вул. Холодногірській, 15, м. Харкова , але як встановлено 27.11.2020 року вона не підходила до місця розташування клініки. В процесі надання правничої допомоги ОСОБА_3 звернулась з адвокатським запитом до клініки ОСОБА_2 для отримання інформації необхідної для надання правничої допомоги. На цей час відповіді на адвокатський запит не отримала. Усі свої дії вчиняла виключно в інтересах своєї клієнтки. В процесі переговорів з представниками клініки завжди поводили себе чемно, до кабінетів не вривались, грошові кошти не вимагали. При цьому, позивачем було наголошено на відсутності в її діях порушень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

07.12.2020 року ОСОБА_3 до Центру репродукції дитини «Клініка професора ОСОБА_2», фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , Junispere LTD Company направила повідомлення про намір припинити участь у програмі «Сурогатного материнства», відмовитися від виконання своїх завдань за договором від 01.07.2020 року, за договором №200703-IDV від 03.07.2020 року та всіма іншими договорами пов`язаними з участю ОСОБА_3 у програмі «Сурогатного материнства» у зв`язку з нездійсненням виплат за участь у програмі «Сурогатне материнство» та з інших підстав, а 15.01.2021 року повідомила зацікавлених осіб про припинення участь у програмі «Сурогатного материнства».

Зі змісту приєднаних скаржником до скарги скрін-шотів переписки адвоката ОСОБА_1 з її мобільного телефону (+380 67 542 0097), відомості про якій міститься у Єдиному реєстрі адвокатів України у месенджері Viber в період часу з 13.11.2020 року по 02.12.2020 року встановлено, що у своїх повідомленнях адвокат ОСОБА_1 повідомляє іншу особу про зміст розмов з представниками клініки та проблеми з грошовими виплатами для ОСОБА_3 .

У своєму поясненні ОСОБА_3 зазначила, що 27.11.2020 року приходила для проведення планового огляду до Центру репродукції дитини «Клініка професора ОСОБА_2» без адвоката. Відвідування відбулось спокійно. Разом з тим вказала, що склалась незрозуміла для неї ситуація, яка полягала у тому, що клініка відмовилась надавати договори про її участь у програмі «Сурогатного материнства», припинила здійснення компенсаційних виплат, представники клініки забажали, щоб вона віддала їм дитину, повірив на слово, без жодного документа. ОСОБА_6 підозрювала, що дитина генетично її та стверджувала, що у дні, коли вона відвідувала клініку разом з адвокатом ОСОБА_1 жодних протиправних дій вони не вчиняли.

За результатами перевірки фактів викладених у скарзі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сана-Мед» ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2275, видане Радою Адвокатів Полтавської області 23.04.2019 року) у зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» членом дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області ОСОБА_7 було складено довідку, згідно якої запропоновано відмовити в порушенні дисциплінарної справи.

В подальшому, рішенням про відмову у порушенні дисциплінарної справи Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 року було відмовлено у порушенні стосовно позивача дисциплінарної справи з огляду на те, що фактичні дані, які б підтверджували, що адвокат ОСОБА_1 не дотримувалась принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, не чесно та не сумлінно надавала правову допомогу, не у відповідності до Конституції України і законів України під час перевірки не встановлено, а отже було викладено висновок про відсутність в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого ч.2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та порушення Правил адвокатської етики.

При цьому, у зазначеному рішенні вказано, що відомості, які містяться у роздруківці з Гугл акаунту адвоката ОСОБА_1 свідчать про те, що 27.11.2020 вона не знаходилась у місці розташування Центру репродукції дитини «Клініка профессора ОСОБА_2 » по вул. Холодногірській, 15 у м. Харкові . Також зазначено, що надаючи оцінку пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були приєднані до скарги в якості додатків, дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області вказано, що ксерокопії пояснень належним чином не засвідчені, ксерокопія пояснення ОСОБА_12 ідентична по своєму змісту поясненню ОСОБА_9 , з урахуванням чого пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 недопустимими доказами та з огляду на це не прийнято їх до уваги.

Відтак, вказано, що адвокат ОСОБА_1 усі свої дії вчиняла для належного захисту й представництва прав та інтересів ОСОБА_3 .

Судовим розглядом справи встановлено, що 27.05.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД», не погодившись із вищевказаним рішенням, звернулось із скаргою на останнє до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Однак, листом за вих.№1067 від 02.06.2021 скаргу було повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не надано підтвердження направлення копії зазначеної скарги на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області.

Як встановлено судом, 24.06.2021 року від третьої особи до відповідача було повторно отримано скаргу.

Так, скаржником було вказано, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області було здійснено передчасні висновки, що фактичних даних, які б підтверджували, що адвокат ОСОБА_1 не дотримувалась принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, оскільки встановлення фактичних даних, які б підтверджували або спростовували вчинення адвокатом дисциплінарного проступку припадає не на стадію перевірки відомостей, викладених у скарзі, а на стадію розгляду дисциплінарної справи по суті, яка відбувається з повідомленням та викликом сторін з метою дотримання змагальності. При цьому, директор ТОВ «САНА-МЕД» ОСОБА_2 просила скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 року про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 та ухвали нове рішення, яким порушити дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 .

За результатами розгляду скарги директора ТОВ «САНА-МЕД» ОСОБА_2 . Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури було прийнято рішення №VIII-022/2021 від 04.08.2021 року, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД», в особі директора ОСОБА_2 , - задоволено; рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 - скасовано; ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 .

Зі змісту вказаного рішення відповідача вбачається, що Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури встановлено, що в діях адвоката ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, а саме порушення ст.ст.7, 25 Правил адвокатської етики, у зв`язку з чим Вища дисциплінарна комісія адвокатури України дійшла висновку про те, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону є необґрунтованим, а відтак таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем у спірному рішенні зазначено, що обставини та доводи, наведені скаржником у скарзі, не були належним чином проаналізовані Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області з точки зору вимог ст. 25 Правил адвокатської етики, затвердженого Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, зі змінами від 15.02.2019 року.

Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що прийнято за відсутності на те правових підстав.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закону № 5076-VI) адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із положеннями ст. 3 Закону № 5076-VI правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Згідно із положеннями ст.33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно із приписами ст. 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до положень ст.39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Відповідно до п. 32 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 року № 120, (далі - Положення №120) дисциплінарна справа стосовно адвоката порушується за наявності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Як передбачено приписами пп. 4.8.2. Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 року № 268, (далі - Регламент) компетенція дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури: вирішує питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, розглядає порушені з цих питань справи. При розгляді справ досліджує усі обставини вчинення адвокатом дій та/або бездіяльності, що не можуть містити ознаки дисциплінарного проступку. Встановлює підстави, що можуть мати ш наслідком його дисциплінарну відповідальність з урахуванням, зокрема тактики, методів і на прийомів адвокатської діяльності, наслідків для клієнта тощо. При наявності підстав приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення, при відсутності - про закриття дисциплінарної справи.

Суд зазначає, що з аналізу вищевказаних норм вбачається, що дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вирішує питання щодо порушення або відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Таке рішення КДКА приймається за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки.

Таким чином, встановлений законом особливий порядок здійснення дисциплінарного провадження відносно адвоката передбачає обов`язкові умови, які повинні бути дотримані суб`єктами владних повноважень та іншими особами у відповідній дисциплінарній процедурі.

Судовим розглядом справи встановлено, що в якості підстави для прийняття відповідачем оскаржуваного у даній справі рішення послугували висновки відповідача стосовно встановлення наявності в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, а саме порушення ст.ст. 7, 25 Правил адвокатської етики. При цьому, відповідачем було вказано, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області не було взято до уваги та не було належним чином проаналізовано з точки зору вимог ст. 25 Правил адвокатської етики обставини того, що в матеріалах перевірки наявна копія адвокатського запиту від 26.11.2020 року №26/2, з яким адвокат ОСОБА_1 звернулась до Центра репродукції людини «Клініка професора ОСОБА_2», в якому адвокат зазначила: «Додатково повідомляю, що у випадку відмови у наданні договорів та інформації, запитуваної у даному адвокатському запиті, ОСОБА_3 буде змушена довести цю інформацію до відома біологічних батьків, суду та інших перевіряючих органів та можливо підключити ЗМІ, поділитись інформацією про специфіку роботи з Вами з іншими сурогатними матерями у соціальних мережах». Крім цього вказано, що під час проведення перевірки Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області зі змісту приєднаних скаржником до скарги скрін-шотів переписки адвоката ОСОБА_1 з її мобільного телефону ( НОМЕР_1 ), відомості про який містяться в ЄРАУ, у месенджері «VIBER», в період часу з 13.11.2020 по 02.12.2020, встановлено, що у своїх повідомленнях адвокат ОСОБА_1 повідомляє іншу особу про зміст розмов з представниками клініки та проблеми з грошовими виплатами для ОСОБА_3 .

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст. 4 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI визначено, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Згідно із приписами ст. 20 Закону № 5076-VI визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;

3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;

4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;

5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги;

6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг;

7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою;

8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом;

9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів;

10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань;

11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

При цьому, приписами ч.2 ст. 21 Закону № 5076-VI визначено, що адвокату забороняється:

1) використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта;

2) без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб;

3) займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта;

4) відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом.

Приписами п.п. 14, 15 ч.1 ст. 23 Закону № 5076-VI визначено, що професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняється притягати до кримінальної чи іншої відповідальності адвоката (особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю) або погрожувати застосуванням відповідальності у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності згідно із законом; не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката.

Положеннями ст. 26 Закону № 5076-VI визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до приписів ч. 3 ст.34 Закону № 5076-VI не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Згідно із положеннями ст. 6 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09.06.2017 року, зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року 15.02.2019 року, (далі - Правила) специфіка цілей і завдань адвокатури вимагає як необхідної умови належного здійснення адвокатської діяльності максимальної незалежності адвоката у виконанні своїх професійних прав і обов`язків, що передбачає його свободу від будь-якого зовнішнього впливу, тиску чи втручання в його діяльність з надання професійної правничої (правової) допомоги, здійснення захисту або представництва клієнта, зокрема з боку державних органів, політичних партій, інших адвокатів тощо, а також від впливу своїх особистих інтересів.

Відповідно до положень ст.7 Правил у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Згідно ст.8 Правил у межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнта.

Відповідно до положень ст.11 Правил зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва.

Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Положеннями ст.12 Правил визначено, що всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Згідно приписів ст.12-1 Правил адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки.

Відповідно до ст.13 Правил адвокат має право рекламувати свою професійну діяльність з дотриманням чинного законодавства і цих Правил.

Рекламні матеріали про адвокатську діяльність (та будь-які інші матеріали, такі як бланки, візитівки та інше) не можуть містити:

- оціночних характеристик відносно адвоката;

- критики адвокатами інших адвокатів;

- заяв про вірогідність успішного виконання доручень та інших заяв, що можуть викликати безпідставні надії у клієнтів;

- вказівок, які можуть сформувати уявлення, що діяльність саме цього адвоката характеризується рисами і показниками, притаманними в дійсності адвокатурі як такій.

Положеннями ст.19 Правил визначено, що адвокату забороняється приймати доручення, якщо результат, якого бажає клієнт, або засоби його досягнення, на яких клієнт наполягає, є протиправними або якщо доручення клієнта виходить за межі професійних прав і обов`язків адвоката. У випадках, якщо зазначені обставини не є очевидними, адвокат має надати відповідні роз`яснення клієнту. Якщо за таких обставин не вдається узгодити з клієнтом зміну змісту доручення, адвокат зобов`язаний відмовитись від укладення договору з клієнтом.

Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Відповідно до приписів ст.25 Правил адвокату категорично забороняється використовувати при виконанні доручення клієнта незаконні та неетичні засоби, зокрема спонукати свідків до надання завідомо неправдивих показань, вдаватися до протизаконних методів тиску на протилежну сторону чи свідків (погроз, шантажу тощо), використовувати свої особисті зв`язки (чи в окремих випадках особливий статус) для впливу прямо або опосередковано на суд або інший орган, перед яким він здійснює представництво або захист інтересів клієнтів, використовувати інформацію, отриману від колишнього клієнта, конфіденційність якої охороняється законом, використовувати інші засоби, що суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Згідно приписів ст.27 Правил кожному дорученню, незалежно від розміру обумовленого гонорару, адвокат повинен приділяти розумно необхідну для його успішного виконання увагу.

При виконанні доручення адвокат зобов`язаний використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної професійної правничої (правової) допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва.

Приписами ст.44 Правил визначено, що під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії.

Відповідно до положень ст.49 Правил у відносинах з будь-якими особами, з якими адвокат взаємодіє в процесі виконання доручення клієнта, адвокат має дотримуватись вимог Правил у частині, застосовній до цих відносин.

Приписами ч.ч. 3, 4 ст. 70 Правил передбачено, що адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює питання дисциплінарної відповідальності відносно адвоката.

Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» була подана стосовно обставин того, що позивач в якості адвоката разом із вагітною клієнткою та дитиною клієнтки, минаючи охорону клініки, увірвались до приміщення клініки, здійснювали відео зйомку, розкидували речі та документи і вимагали гроші. Тобто подана скарга стосувалась допущення позивачем протиправних дій та порушення роботи та діяльності клініки.

Водночас, як було встановлено під час розгляду справи, спірні обставини, які стали підставою для звернення директора третьої особи з відповідною скаргою на дії позивача, відбулись 27.11.2020 року у період часу з 16:30 год. за місцезнаходженням «Клініки професора ОСОБА_2 »: 61098, м. Харків, вул. Холодногірська, 15.

Позивачем разом із поясненнями на скаргу було подано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури роздруківку її маршруту у цей дань з гул аканту та роздруківку телефонних розмов, які вела у цей час зі сторонніми особами з метою підтвердження своєї невинуватості та підтвердження відсутності у клініці в заявлений день та час

Також, позивачем було подано письмові пояснення своєї клієнтки ОСОБА_3 , в яких остання підтвердила, що 27.11.2020 року була у клініці без адвоката.

Позивачем під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що вона прибувала до «Клініки професора ОСОБА_2 », проте у відмінні дні, ніж вказані третьою особою у скарзі, та проводила переговори в інтересах клієнтки з приводу видачі їй договорів та виконання їх умов, але доказів того, що адвокат порушувала права та інтереси інших осіб або в цілому вела себе непристойно, навіть під час конфліктних ситуацій, немає, оскільки останньою таких не допускалось.

Зі змісту рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021 вбачається, що відповідачем було фактично зазначено про вказані доводи позивача, але зазначеним обставинам та доказам відповідачем оцінки надано не було.

Натомість, відповідачем було наголошено на обставинах здійснення аналізу поданого позивачем адвокатського запиту до скаржника та проведення переписки із іншими особами.

Щодо аналізу переписки адвоката з іншими особами судом встановлено наступне.

Під час проведення перевірки Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області зі змісту приєднаних скаржником до скарги скрін-шотів переписки адвоката ОСОБА_1 з її мобільного телефону ( НОМЕР_1 ), відомості про який містяться в ЄРАУ, у месенджері «VIBER», в період часу з 13.11.2020 по 02.12.2020, встановлено, що у своїх повідомленнях адвокат ОСОБА_1 повідомляє іншу особу про зміст розмов з представниками клініки та проблеми з грошовими виплатами для ОСОБА_3 .

Зі змісту наданих під час розгляду справи позивачем пояснень встановлено доводи останньої стосовно того, що вказана переписка є такою, яка проведена не зі сторонніми особами, а з учасниками правовідносин з приводу сурогатного материнства, які називали себе генетичними батьками дитини. Також, позивачем було вказано, що ТОВ «САНА-МЕД» не заперечує факту того, що дана переписка є перепискою не зі сторонніми особами, а саме з тими хто називає себе генетичними батьками дитини, про що свідчить зміст самої скарги.

Також, позивачем було вказано у наданих до суду поясненнях про те, що наведені у такій переписці фрази є цілком коректними, такими, що є у рамках чинного законодавства, жодних фраз про прогнози чи шантаж, методи тиску такі фрази не містять.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що вказаним обставинам не було надано оцінку Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області.

Щодо направленого позивачем до третьої особи адвокатського запиту суд зазначає наступне.

Під час проведення перевірки Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області зі змісту приєднаних скаржником до скарги доказів було встановлено, що 26.11.2020 року звернулась з адвокатським запитом до Центру репродукції людини «Клініки професора ОСОБА_2», у якому прохала надати підписані її клієнткою договори, які не були їй надані, а саме: 1 примірник договору №200703-IDV від 03.07.2020 року, примірник договору про надання медичних послуг та інших документів підписаних ОСОБА_3 . Станом на 13.04.2021 року адвокат ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит не отримала.

Відтак, слід дійти висновку про те, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області було надано оцінку зазначеному адвокатському запиту.

Натомість, відповідачем у оскаржуваному рішенні зазначено, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області не було досліджено змісту фрази, що містилась у вказаному адвокатському запиті, а саме: «Додатково повідомляю, що у випадку відмови у наданні договорів та інформації, запитуваної у даному адвокатському запиті, ОСОБА_3 буде змушена довести цю інформацію до відома біологічних батьків, суду та інших перевіряючих органів та можливо підключити ЗМІ, поділитись інформацією про специфіку роботи з Вами з іншими сурогатними матерями у соціальних мережах».

Зі змісту наданих позивачем під час розгляду справи пояснень встановлено доводи останньої стосовно того, що така фраза була написана за ініціативою клієнтки, за погодженням з нею з письмовим роз`ясненням клієнтці правил поведінки у соціальних мережах та засобам масової інформації по відношенню до інформації, її правдивості та конфіденційності, що свідчить про відсутність наміру адвоката розповсюджувати якусь неправдиву інформацію чи конфіденційні дані.

Приписами ст.7 та 25 Правил адвокатської етики визначено, що у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Адвокату категорично забороняється використовувати при виконанні доручення клієнта незаконні та неетичні засоби, зокрема спонукати свідків до надання завідомо неправдивих показань, вдаватися до протизаконних методів тиску на протилежну сторону чи свідків (погроз, шантажу тощо), використовувати свої особисті зв`язки (чи в окремих випадках особливий статус) для впливу прямо або опосередковано на суд або інший орган, перед яким він здійснює представництво або захист інтересів клієнтів, використовувати інформацію, отриману від колишнього клієнта, конфіденційність якої охороняється законом, використовувати інші засоби, що суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Враховуючи вищевикладені норми, суд зазначає, що зміст останніх не дає підстав вважати, що позивачем під час здійснення діяльності та вчинення дій в рамках спірних правовідносин було допущено порушення.

Відтак, суд приходить до висновку про порушення відповідачем порядку розгляду скарги та помилковість доводів, викладених у рішенні Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021.

Також, суд зазначає, що приписами ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, якими є, зокрема, порушення присяги адвоката України та порушення правил адвокатської етики.

Разом з тим, директор третьої особи, зазначаючи про наявність таких підстав, фактично послався лише на обставини, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що під час розгляду справи не було надано будь-яких доказів протиправності дій позивача як адвоката або ж підтвердження обставин наведених директором третьої особи стосовно її неприпустимої поведінки таких як відео- або фотофіксації таких подій чи звернення з вказаного приводу до правоохоронних органів.

Крім того, позивачем під час розгляду справи було надано пояснення та повідомлено суду із наданням доказів про те, що клієнт позивача ОСОБА_3 є потерпілою по кримінальному провадженню №0000769 від 16.08.2019 року, відкритому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 149 Кримінального кодексу України (торгівля людьми) та є стороною по судових справах про визнання батьківства, які зареєстровані у Первомайському міськрайонному суді Харківської області №632/1343/21 та №632/1680/21.

Стосовно доводів позивача щодо перевищення повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи суд зазначає наступне.

Позивачем у позовній заяві вказано, що відповідач згідно приписів Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не має повноважень на вирішення питання про порушення дисциплінарної справи щодо адвоката.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що приписами ч.5 ст. 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать: 1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів; 2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; 3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів; 5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

У передбачених цим Законом випадках повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури здійснює її кваліфікаційна або дисциплінарна палата.

При цьому, відповідно до ст.37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Процедура здійснення дисциплінарного провадження на кожній із вказаних стадій врегульовано статтями 38, 39, 40 та 41 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, згідно із положеннями ст. 38 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Відповідно до приписів ст. 39 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Приписами ч. 5 ст.52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Згідно із положеннями абз.2 п. 2 розділу 6 Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого рішенням звітно-виборного з`їзду адвокатів України від 09.06.2017 року, ухвалення нового рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури передбачає прийняття ВКДКА рішень, які має право відповідно до законодавства приймати кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури регіону з урахуванням стадії дисциплінарного провадження.

Відтак, повноваження Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на скасування рішення регіональної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури і прийняття нового рішення спрямоване на виправлення помилок, яких могла припуститися регіональна Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури під час прийняття рішення, на яке подано скаргу. Обмеження повноважень Вищої Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури як органу вищої інстанції лише скасуванням такого рішення суперечить меті, з якою таке повноваження надано законодавцем.

Підтвердженням цього є абз.2 п.2 розділу 6 Положення, прийнятого на виконання норм ст.52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З системного аналізу вказаної норми Положення, а також статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, ухвалюючи нове рішення за наслідками розгляду скарги на рішення регіональної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, має право приймати такі ж рішення, що й остання з урахуванням стадії дисциплінарного провадження, оскільки п.3 ч.5 ст. 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» прямо передбачає повноваження Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури одночасно зі скасуванням рішення регіональної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймати нове рішення. Також норми абз.2 п. 2 розділу 6 Положення, прийнятого на виконання Закону, також прямо передбачають право Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймати такі рішення, які відповідно до чинного законодавства має право приймати регіональна Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Тлумачення п. 3 ч.5 ст. 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» має здійснюватися з огляду на повноваження Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймати нове рішення з метою усунення порушень і помилок, допущених регіональною Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Інше застосування вказаної норми суперечило б її меті.

Отже, виходячи з повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, передбачених частиною четвертою, п.3 ч.5 ст. 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд приходить до висновку, що цей орган має право ухвалити нове рішення за результатами розгляду скарги на рішення регіональної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про відмову в порушенні дисциплінарної справи, яким порушити дисциплінарну справу й повернути її матеріали на стадію розгляду до регіональної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Приймаючи таке рішення, Вища Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не перевищує своїх повноважень.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні, прийнятому 17.12.2019 року в складі палати, в справі №0740/807/18, у постанові від 30.01.2020 року по справі №816/2198/16.

Відтак, суд вважає помилковими доводи позивача в цій частині.

Таким чином, враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про підтвердження обставин того, що прийняте відповідачем рішення про рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021, прийняте за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р. не відповідає усім критеріям, встановленим до рішення суб`єкта владних повноважень, а отже не може вважатися обґрунтованим, правомірним та таким, що прийнято за наслідками всебічного, повного та об`єктивного розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р.

Відтак, суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021, прийняте за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р.

При цьому, стосовно частини позовних вимог позивача про залишення без змін рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р. за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 щодо поведінки адвоката ОСОБА_1 про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 , суд зазначає, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 р. фактично є залишеним без змін за результатами скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями частин1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (вул. Борисоглібська, буд. 3, 5 пов., м. Київ, 04070), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "САНА-МЕД" (вул. Холодногірська, буд. 15, м. Харків, 61098) про визнання незаконним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 р. № VІII-022/2021, прийняте за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА-МЕД» в особі директора ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.04.2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (вул. Борисоглібська, буд. 3, 5 пов., м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ - 26080214).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.