Справа № 169/246/22
Суддя: Хвіц Г. Й.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/246/22
Провадження № 2-а/169/14/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря судового засідання Мисюка П.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови від 14 червня 2022 року, якою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 14 червня 2022 року о 10 годині 05 хвилин він керував автомобілем марки «DAEWOO NEXIA», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ковельська, що в селі Підцир`я, та був зупинений поліцейським, який склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за перевезення пасажира, який не був пристебнутий ременем безпеки. Вказував, що пасажир, яку він перевозив, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю ІІІ групи, має онкологічне захворювання, що унеможливлює користування ременями безпеки. У зв`язку з тим, що постанова серії БАВ № 617492 від 14 червня 2022 року винесена поліцейським із порушенням вимог чинного законодавства, без з`ясування обставин справи, оскільки він пред`явив працівнику поліції відповідну медичну документацію ОСОБА_2 , проте останній її не врахував, просив скасувати постанову за частиною п`ятою статті 121 КУпАП щодо нього та провадження у справі закрити.

Суддя своєю ухвалою від 30 червня 2022 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав адресовану суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.19).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 17), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав.

Враховуючи, що учасники процесу у судове засідання не з`явилися і розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною п`ятою статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулює Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктом 8 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як установив суд, що постановою від 14 червня 2022 року серії БАВ № 617492 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським СРПП Камінь Каширського РВП ГУНП у Волинській області Мирончуком С.Б., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, 14 червня 2022 року о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував в селі Підцир`я по вулиці Ковельська автомобілем марки «DAEWOO NEXIA», номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив пасажира, який не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги підпункту в пункту 2.3 ПДР України.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою поліцейського, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування цієї постанови.

Відповідно до підпункту в пункту 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з правовою позицією, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи видно, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить посилання на відео з бодікамери №1.

Однак вказаного відеозапису відповідач до суду не надав, інформації про наявність таких доказів і неможливість надати суду з поважних причин не повідомив.

Будь-які належні та допустимі докази, які би підтверджували вину позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як установив суд, ОСОБА_1 перевозив пасажира ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, має онкологічне захворювання лівої молочної залози, що підтверджується довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №712475, випискою №768 із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 10-11, 12-13).

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів позивача про те, що пасажир, яку він перевозив, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю ІІІ групи, має онкологічне захворювання, що унеможливлює користування ременями безпеки, томувін не порушив підпункту в пункту 2.3, Правил дорожнього руху України, що вказує на безпідставність притягнення його до відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП та протиправність спірної постанови.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних належних, допустимих та беззаперечних доказів на спростування вищевказаного відповідач суду не надав.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності факт вчинення позивачем передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП адміністративного правопорушення суб`єктом владних повноважень не доведено та не спростовано тверджень позивача про безпідставність притягнення його до відповідальності, то суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП - скасуванню, а справа - закриттю.

Відповідно до статті 139 КАС України з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь позивача 992.40 гривень судового збору.

Керуючись статтями 2, 77, 242-247, 272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 617492 від 14 червня 2022 року, винесену поліцейським СРПП Камінь Каширського РВП ГУНП у Волинській області Мирончуком Сергієм Борисовичем, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення в цій частині.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення через Турійський районний суд Волинської області.

Ім`я позивача ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 15 березня 2011 року.

Найменування відповідача - Головне управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: вулиця Винниченка, 11, місто Луцьк, Волинська область, код в .

Повне рішення складено 07 липня 2022 року.

Головуючий