Справа № 420/117/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/117/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 04 січня 2022 року надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4), в якій позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №306797 від 25.11.2021 року.

Також у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача сплачені судові витрати, а саме: судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 2700 грн.

Ухвалою від 10 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

Також вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та документів, на підставі яких вона була прийнята (матеріали перевірки та справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт).

Позовна заява обґрунтована тим, що 04.12.2021 року позивачем було отримано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 306797 від 25.11.2021 року, відповідно до якої позивачем було порушено Закон України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність.

Позивач зазначає, що взагалі не здійснював жодних перевезень, як автомобільний перевізник 13.10.2021 року, що підтверджено ТТН, відповідно до якої перевезення здійснювало ТОВ «Максан», що виключає застосування до нього адміністративно-господарського штрафу.

Окрім цього, позивач звернув увагу, що зі змісту ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» наявність жодних тахокарт для водія при здійсненні внутрішніх перевезень законодавством не передбачено, це незважаючи те, що позивач взагалі перевезення не здійснював.

Також позивач звертає увагу, що співробітниками відповідача було порушено порядок розгляду справи, що призвело до неможливості позивача надати пояснення та захистити свої інтереси не в судовому порядку.

А тому, позивач вважає постанову відповідача протиправною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідачу направлялись судові повістки та копія позовної заяви електронною поштою.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Ухвалою від 17 лютого 2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 23 березня 2022 року.

У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, підготовче засідання, призначене на 23 березня 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

17 травня 2022 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про заміну відповідача на належного (залучення другого відповідача).

Ухвалою суду від 23 травня 2022 року продовжено розгляд заяви представника відповідача про заміну неналежного відповідача в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 01 червня 2022 року заяву представника відповідача задоволено, замінено відповідача на його правонаступника Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області. Розгляд справи розпочато спочатку. Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Копію цієї ухвали надіслано на електронну адресу відповідача, проте у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Ухвалою від 20 червня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про закриття підготовчого провадження по справі та призначення розгляду справи по суті. Закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є власником транспортного засобу RENAULT MAGNUM 440 E-TECH, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип вантажний-спеціалізовний сідловий тягач (а.с.15-16).

Судом встановлено, що Південним міжрегіональним управлінням Укратрансбезпеки (Миколаївська область) 25.11.2021 року було прийнято постанову № 306797 про застосування адміністративно-господарського штрафу, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до вказаної постанови ФОП ОСОБА_1 допущено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме: тахокарти водія ОСОБА_2 транспортного засобу Рено держ. Номер НОМЕР_3 (акт 302424), за що накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Позивач стверджує, що 13.10.2021 року він не був перевізником, що підтверджено наданою Товарно-транспортною накладною № 7952 від 13.10.2021 року, відповідно до якої: автомобільним перевізником є ТОВ МАКСАН, замовником є ТОВ Ев`яп Трейдінг Україна, вантаж побутова хімія, водій ОСОБА_2 .

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт».

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, відповідно до п. 1 якого в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567, в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням та справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Позивач зазначив, що відповідач не повідомив належним чином про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило його можливості надати особисті пояснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень та не виконано ухвалу суду і не надано суду належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та документів, на підставі яких вона була прийнята (матеріали перевірки та справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт).

Отже, суд доходить висновку, що відповідачем не виконано покладений на нього обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення та вчинених дій, та не спростовано доводи позивача щодо належного його сповіщення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

По суті виявленого порушення суд зазначає таке.

Так, відповідно до приписів статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Згідно з приписів абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пункту 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Згідно з пункту 3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 2.7 Інструкції №385, за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Приписами пунктів 6.1, 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 №340 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106 визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Отже, приписи Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів допускають можливість здійснення перевезень вантажними автомобілями з повною масою понад 3,5 тонн без обладнання на них діючих та повірених тахографів за наявності індивідуальної контрольної книжки водія, що ведеться останнім.

В ході перевірки встановлено, що у водія відсутня тахокарта водія.

На підставі відповідного акту Південним міжрегіональне управлінням Укртансбезпеки прийнято відносно позивача постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу на суму 17000 грн., за допущення порушення, передбачене ч. 1, абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 8).

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачені види відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, які застосовуються до автомобільних перевізників.

Так, відповідно до абз.3, ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, як зазначено в частині 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, є автомобільний перевізник.

Позивач на підтвердження права власності на транспортний засіб надає копію свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_4 (а.с.16).

Також на підтвердження тому, що 13.10.2021 року позивач не був перевізником позивач надав суду товарно-транспортну накладну № 7952 від 13.10.2021 року, відповідно до якої автомобільним перевізником є ТОВ МАКСАН, замовником є ТОВ Ев`яп Трейдінг Україна, вантаж побутова хімія, водій ОСОБА_2 .

У свою чергу будь-яких доказів на підтвердження того, що на момент здійснення перевірки перевізником був ФОП ОСОБА_3 до суду не надано, а також не надано належних доказів на підтвердження використання позивачем даного транспортного засобу для перевезень вантажів саме 13.10.2021 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За конкретними обставинами у цій справі, враховуючи, що відповідачем не надані докази на підтвердження використання позивачем даного транспортного засобу для перевезень вантажів саме 13.10.2021 року, суд доходить висновку щодо врахування доказів позивача для визнання обставин, що позивач не був перевізником 13.10.2021 року.

Відповідно до Розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Форму товарно-транспортної накладної наведено у додатку 7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Згідно затвердженої форми у товарно-транспортній накладній має бути зазначений автомобільний перевізник, замовник, вантажовідправник та вантажоодержувач.

Суду не надано докази того, що при проведенні перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки було перевірено у водія товарно-транспортну накладну, згідно з якої він перевозив вантаж, а відтак не встановлено належними документами автомобільного перевізника.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено, що на момент перевірки транспортного засобу ФОП ОСОБА_1 був перевізником та мав забезпечити водія належним пакетом документів, зокрема оформленою тахокартою водія.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не повідомлено поважних причин неподання відзиву, суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову.

З огляду на те, що відповідачем не доведено, що ФОП ОСОБА_1 був перевізником, позивач не може бути притягнутий до відповідальності відповідно до ч. 1, абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 листопада 2021 року № 306797 прийнята відносно ФОП ОСОБА_1 з порушенням визначення суб`єкту правопорушення, а тому є протиправною.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 листопада 2021 року є правомірними та належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому належать стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 908.00 грн.

Стосовно клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2700 грн., суд зазначає, що на момент вирішення справи по суті, до суду не надано відповідних документів на підтвердження остаточних понесених витрат позивачем на правничу допомогу, оскільки у позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний (попередній) розрахунок судових витрат, а тому вказане клопотання не підлягає розгляду під час ухвалення рішення суду по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4 ) про застосування адміністративно-господарського штрафу № 306797 від 25 листопада 2021 року у розмірі 17000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4 ) судовий збір на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуваннямп.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко