Справа № 520/18893/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 липня 2022 року № 520/18893/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ПАТ АКТАБАНК (вул. Шевченка, 53, м. Дніпро, 49000, ) в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053) до Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) (вул. Старокозацька, 56, м. Дніпро, 49131, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ АКТАБАНК (вул. Шевченка, 53, м. Дніпро, 49000, ) в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) (вул. Старокозацька, 56, м. Дніпро, 49131, ) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Ліщинського О.В. щодо невчинення дій, передбачених ст. 39 Закону України Про виконавче провадження;

- зобов`язати Шевченківський ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) винести постанову про закінчення виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого документа виданого Харківським окружним адміністративним судом, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 66366214 про стягнення коштів з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича на користь ОСОБА_1 , на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження;

- зобов`язати Шевченківський ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) вчинити дії, передбачені ст. 40 Закону України Про виконавче провадження за наслідками його закінчення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 66366214 про стягнення коштів. 06.09.2021 позивачем надіслано заяву до відповідача про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжиття всіх заходів, передбачених частиною першою статті 40 вказаного Закону. Проте, вказану заяву відповідачем було проігноровано.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 29.12.2021.

Справа призначалася до розгляду неодноразово. Представник відповідача вимоги ухвали суду щодо надання відзиву та надання документів виконавчого провадження не виконав, до суду на судові засідання не зявлявся. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи без його участі до суду не надходило.

17.01.2022 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відтак, суд визнає, що представник відповідача не з`являвся в судові засідання без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 205 КАСУ якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з АСВП від 16.09.2021 р. на виконанні Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 66646653, відкрите 02.09.2021 року, з примусового виконання щодо стягнення коштів з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича на користь ОСОБА_1 .

На підставі постанови Правління НБУ від 16.09.2014 року № 576у ПАТ «Актабанк» було відкликано ліцензію, у зв`язку з чим ПАТ «Актабанк» направлено на адресу державного виконавця цінним листом № 104 заяву про закінчення виконавчого провадження № 66366214, яку, відповідно до інформації отриманої з сайту ПАТ «Укрпошта», було отримано 11.09.2021 року.

Водночас, як вбачається з витягу з АСВП від 16.09.2021 р. виконавче провадження № 66366214 відкрито 04.08.2021 року Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), а не Шевченківським ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро).

Одночасно, як зазначає у позові позивач наразі - державним виконавцем не вчиняється жодних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо ПАТ «Актабанк», з приводу закінчення виконавчого провадження № 66366214 щодо стягнення коштів з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича на користь ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, права ПАТ «АКТАБАНК» є порушеними.

Не отримавши за своєю заявою рішення від відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно норм статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Тобто, з наведеного слідує, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Позивач наголошує на тому, що державний виконавець мав закінчити виконавче провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», 15.01.2015 Національним банком України прийнято постанову № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК».

Суд враховує, що суть адміністративного позову зводиться до оскарження бездіяльності державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження.

Так, підстави для закінчення виконавчого провадження наведені у статті 39 Закону № 1404-VIII.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Перелік вказаних підстав для закінчення виконавчого провадження є вичерпним. При цьому, кожна з таких обставин є самостійною та достатньою підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини 2 статті 39 Закону № 1404-VIII, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як вбачається з позовної заяви, боржником у виконавчому провадженні № 66366214 є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктор Миколайович, тобто, посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (фізична особа), яка уповноважена Фондом здійснювати процедуру управління з ліквідації юридичної особи Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», а не юридична особа - Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК».

Водночас, як зазначалось раніше, з витягу із АСВП від 16.09.2021 року судом встановлено, що виконавче провадження № 66366214 відкрито відносно стягувача ТОВ «Мегаполісбуд» до боржника ПАТ «Актабанк», а органом ДВС є Шевченківський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Виконавче провадження, яке перебуває на виконанні у державного виконавця Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Ліщинського О.В. щодо стягувача ОСОБА_1 до боржника Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктор Миколайович згідно з витягом із АСВП від 16.09.2021 року має номер 66646653 та відкрито 02.09.2021 року, а отже державний виконавець Ліщинський О.В. не має повноважень відносно іншого виконавчого провадження, що не перебуває у його провадженні.

Крім того, як вже зазначалось вище, згідно пункту 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ.

Водночас, відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Тож, виходячи з положень спеціального законодавства, суд зазначає, що уповноважена особа в певних випадках діє по суті від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник.

Відтак, суд дійшов висновку, що «банк» та «уповноважена особа Фонду» є різними суб`єктами правовідносин в системі гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на що ототожнення вказаних понять не допускається, а вказані особи не можуть ототожнюватись в межах виконавчого провадження, як одна особа.

Таким чином, враховуючи те, що, як вбачається з позову, в межах виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відповідача боржником є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», а не банк, з огляду на що, положення пункту 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ, не розповсюджуються на особу, яка здійснює функції з управління ліквідації банку, натомість, вказані норми підлягають застосуванню виключно у тому випадку, коли боржником за виконавчими провадженнями є саме банк, тобто, юридична особа, у якого рішенням Національного банку України відкликано банківську ліцензію.

Суд враховує, що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом.

Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність - це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб`єкта владних повноважень будь-яких дій.

Зважаючи на фактичні обставини справи, в контексті норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність з боку державного виконавця оскаржуваної бездіяльності стосовно не прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки, на підставі звернення позивача, у відповідача були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, а тому, його продовження не може розцінюватись судом, як протиправна бездіяльність.

У межах даного спору, суд не вбачає підстав для закінчення виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у державного виконавця Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Ліщинського О.В. на підставі норм п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на відсутність законодавчо мотивованих підстав для цього.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат, у даному випадку, відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ПАТ АКТАБАНК (вул. Шевченка, 53, м. Дніпро, 49000, ) в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053) до Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) (вул. Старокозацька, 56, м. Дніпро, 49131, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 липня 2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.