Справа № 520/26585/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 липня 2022 р. Справа №520/26585/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо не проведення належного розрахунку не виплати грошової компенсації за дні невикористаних відпусток у належному об`ємі;

- стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 7 734,51 грн. в якості грошової компенсації за невикористану частину щорічних основних відпусток за 25 календарних днів (Банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_2 , номер рахунку ІВАМ НОМЕР_3 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКІШ отримувача НОМЕР_1 );

- стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 36 420,52 грн. в якості грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток (Банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_2 , номер рахунку ІВАМ НОМЕР_3 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКІШ отримувача НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що при звільненні з військової служби він набув законного повноцінного права на повну та своєчасну грошову компенсацію в належному об`ємі за період невикористаних щорічних відпусток за час проходження служби, однак до теперішнього часу не зважаючи на вищенаведені норми та вимоги законодавства, позивача звільнено зі служби, з посади та виключено зі списків особового складу органів прокуратури без належного, своєчасного та повного розрахунку за невикористані дні щорічної відпустки, зазначена компенсація належного об`єму позивачу не нарахована та не виплачена.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

У відзиві на позов відповідач вказав, що до розрахунку середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані дні відпустки не врахована винагорода за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в розмірі 46532,02 грн.

Відповідач вважає, що винагорода, встановлена постановою № 18, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується військовослужбовцям тільки за умови дотримання наведених у цій постанові двох підстав, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі у районі проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи проведення антитерористичній операції, інших заходів в умовах особливого періоду будучи залученим до таких заходів відповідним наказом, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Так само її не можливо включити до складу компенсації за невикористані дні відпустки.

Також відповідач надав до суду розрахунок виплачених позивачу сум, що є предметом спору у цій справі.

У відповіді на відзив позивач вказав, що необхідність врахування в грошових виплатах при звільненні військовослужбовця винагороди за участь в АТО/ООС та відношення останньої до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовця та, як наслідок, до складу щомісячного грошового забезпечення безпосередньо встановлена постановою Верховного Суду від 30.07.2020 року по справі №826/15594/17 (позов окрім іншого з аналогічними позовними вимогами колишнього військовослужбовця органів військової прокуратури) та інших рішеннях Верховного Суду.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За частиною другою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Відтак, з огляду на зазначене, ця справа не належить до категорії справ, які мають виключно розглядатись за правилами загального позовного провадження у значенні згаданих статей, а отже, вона може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши аргументи учасників спору, викладені у заявах по суті справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури України з липня 2009 року по січень 2020 року, за останнім місцем служби з 22.10.2018 по 28.01.2020 на посаді прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону (м. Рубіжне Луганської обл.)

Наказом Міністра оборони України № 4 від 04.01.2020 позивача звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Наказом виконувача обов`язки військового прокурора об`єднаних сил №67 к від 22.01.2020 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу, звільнено з військової служби та з посади з 28.01.2020.

Обставини щодо не проведення в повному обсязі розрахунку за всі дні невикористаних щорічних відпусток, а також неврахування 25 днів невикористаної щорічної відпустки, у зв`язку з наявністю вислуги від 10 до 15 років, та, як наслідок, невиплата компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки. були предметом судового спору та розгляду по справі № 520/9822/2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання бездіяльності протиправною та стягнення невикористаної частини щорічної основної відпустки - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, яка полягає у неврахуванні часу роботи позивача в органах прокуратури з 15.08.2012 по 23.02.2015 до вислуги років під час розрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпустки.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, яка полягає у незастосуванні Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року (далі Порядок №100) при обчисленні грошової компенсації за дні невикористаної відпустки позивачу.

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил врахувати час роботи позивача в органах прокуратури з 15.08.2012 по 23.02.2015 до вислуги років та провести повторний розрахунок грошової компенсації за невикористані дні відпустки з урахуванням висновків суду та здійснити виплату з урахуванням отриманих сум.

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснити повторний розрахунок грошової компенсації за дні невикористаної відпустки позивача із застосуванням Порядку №100 та здійснити виплату з урахуванням отриманих сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2021 апеляційну скаргу Керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року по справі №520/9822/2020 залишено без змін.

Таким чином, рішення суду по справі №520/9822/2020 набрало законної сили 12 квітня 2021 року.

На виконання зазначеного рішення суду по справі №520/9822/2020 видано виконавчі листи від 03.06.2021 на примусове виконання рішення, які заявою від 04.06.2021 скеровані до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за відомчим розподілом щодо виконання судових рішень, в яких боржником є орган державної влади обласної/регіональної ланки.

10.06.2021 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкриті виконавчі провадження №65754441 та №65754524.

На виконання даного рішення 05.07.2021 на банківський розрахунковий рахунок ОСОБА_1 зараховано суму в розмірі 10 536,97 грн в якості перерахунку отриманої компенсації за дні невикористаних відпусток та суму в розмірі 23 938,70 грн в якості недоплаченої компенсації за невикористані дні відпусток внаслідок зарахування повного періоду служби до вислуги років.

26.10.2021 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на виконавчий лист № 520/9822/2020 від 03.06.2021 та вказано, що відповідно до наданих Спеціалізованою прокуратурою у воєнній та оборонній сфері об`єднаних сил документів, останньою здійснено перерахування ОСОБА_1 повторного розрахунку грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та платіжним дорученням від 02.07.2021 № 601 виплачено стягувачу кошти у сумі 23938,70 грн.

Посилаючись помилковість розрахунків відповідача під час виконання судового рішення у справі №520/9822/2020, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Учасниками справи не заперечувалось, що до розрахунку середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані дні відпустки не врахована винагорода за безпосередню участь позивача у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в розмірі 46532,02 грн.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 38.1 розділу ХХХVIII Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 2 статі 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Вирішуючи питання включення грошової винагороди військовослужбовцям військових прокуратур за участь в антитерористичних операціях до місячного грошового забезпечення, з якого буде вираховуватись відповідна одноразова грошова допомога, Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі № 640/20466/19 виходив із такого.

Наказом Генерального прокурора України від 6 червня 2016 року №198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 червня 2016 року за № 822/28952 була встановлена грошова винагорода військовослужбовцям військових прокуратур за участь в антитерористичних операціях та порядок її виплати.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу ІІ Порядку №198 військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода в розмірі до 100 відсотків місячного грошового забезпечення у межах бюджетних призначень.

Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії.

Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі у цих заходах до дня завершення такої участі, на підставі відповідних наказів керівництва штабу антитерористичної операції про включення (виключення) військовослужбовців до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

У разі участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням такої участі.

За час звільнення від виконання службових обов`язків, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (крім випадків безперервного стаціонарного лікування після отриманих поранень (контузії, травми, каліцтва)), у щорічній основній, щорічній додатковій відпустках, відпустці за сімейними обставинами, відрядження за межі районів проведення антитерористичної операції виплата винагороди не здійснюється.

Отже, винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. Одночасно, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

Не є спірними обставини щодо отримання позивачем такого виду грошової винагороди у 2019 році.

Разом з тим, відповідно до пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31 травня 2012 року №505, грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців.

Для обчислення розміру складових грошового забезпечення замість надбавки за класний чин застосовується розмір окладу за військовим званням.

На військовослужбовців військових прокуратур у разі здійснення ними повноважень у районах проведення антитерористичної операції поширюється дія пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 9, ст. 238) у порядку та на умовах, визначених Генеральною прокуратурою України, у межах коштів, передбачених у державному бюджеті для Генеральної прокуратури України.

Тобто, абзацом третім пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31 травня 2012 року №505 зазначено, що військовослужбовці військових прокуратур у разі здійснення ними повноважень у районах проведення антитерористичної операції мають право на відповідну винагороду передбачену пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі - «Постанова № 24»).

Так, пунктом 1 Постанови № 24 передбачено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Відтак, з огляду на зазначене та враховуючи, що пунктом 4-1 Постанови №505, яка є спеціальною для військовослужбовців, які проходять військову службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, передбачено, що до грошового забезпечення таких осіб, входять, зокрема, й інші виплати установлені цією постановою, можна дійти висновку, що винагорода військовослужбовцям військових прокуратур за участь в антитерористичних операціях, про яку зазначається у цьому ж пункті Постанови №505, також має бути включена до грошового забезпечення.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі № 640/20466/19.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про протиправність розрахунку відповідачем компенсації за невикористані дні відпустки шляхом неврахування суми вказаного виду винагороди.

У той же час суд вважає обґрунтованим при обчисленні середньої заробітної плати, відповідно пункту 4 Порядку №100 неврахування відповідачем сум: 35617,06 грн - матеріальна допомога на оздоровлення, 27525,03 грн - матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань, 2919,90 грн - разова премія, виплачена в серпні 2019, з нагоди свята; 12099,60 грн. - разова премія, виплачена в листопаді 2019, з нагоди свята.

Такі види виплат є одноразовими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що відповідач на виконання судового рішення у справі №520/9822/2020 протиправно не враховано при обчисленні середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки за 2019 рік грошову винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції.

Розрахунок суми компенсації за невикористану відпустку на виконання цього судового рішення відповідачу слід здійснити з урахуванням винагороди позивача за безпосередню участь позивача у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в розмірі 46532,02 грн та виходячи з суми отриманого позивачем доходу за 2019 рік за виключенням одноразових виплат та без виключення сум відрахування на податки, як те передбачено п.3 Порядку №100, у той час як виплату компенсації слід здійснити з відрахуванням сплати податків і зборів та вже виплачених відповідачем на користь позивача сум.

У резолютивній частині суд не визначає конкретний розмір компенсації, що належить до виплати позивачу, адже проведення таких розрахунків є повноваженням відповідача, що має бути реалізоване на виконання цього рішення суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо неврахування при розрахунку і виплаті компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь позивача у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в розмірі 46532,02 грн .

Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) компенсацію за невикористану відпустку з урахуванням винагороди ОСОБА_1 за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в розмірі 46532,02 грн та виходячи з суми отриманого доходу за 2019 рік за виключенням одноразових виплат та без виключення сум відрахування на податки, та виплатити перераховану суму з відрахуванням необхідних податків і зборів та вже виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 05 липня 2022 року.

Суддя О.Г. Котеньов