Справа № 815/1809/17
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1809/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Дубінєвич М.Г., представника позивача адвоката Маковецької Н.В. (в режимі відеоконференції), представника відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, правонаступником якої є Головне управління ДПС в Одеській області, про скасування податкових повідомлень-рішень від 29.11.2016 року № та № .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про правомірність формування Товариством даних податкового обліку за результатами господарських відносин із контрагентами ТОВ «ВПК «АГРОРЕСУРС», ПАТ «КИЇВХЛІБ», ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» та ТОВ «САНОЛТА» у періоді, що перевірявся.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року, адміністративний позов задоволено: скасовано податкові повідомлення рішення ДПІ у Суворовському районі від 29.11.2016 № та № .

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що надані позивачем первинні документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ВПК «АГРОРЕСУРС», ПАТ «КИЇВХЛІБ», ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ», ТОВ «САНОЛТА» у періоді, що перевірявся, свідчать про фактичне отримання Товариством товару від контрагентів - постачальників та подальшу його реалізацію контрагентам - покупцям.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою.

07 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Верховного Суду від 21.10.2021 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

12.11.2021 року адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та після автоматичного розподілу справу призначено до розгляду судді Андрухіву В.В.

Ухвалою від 17.11.2021 року прийнято до провадження вказану справу. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Витребувано від позивача докази, з урахуванням приписів Постанови Верховного Суду від 17.11.2021 року.

Ухвалою від 17.12.2021 року суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 24.01.2022 року позивачу продовжено строк на подання витребуваних судом доказів.

Ухвалою від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 15.06.2022 року за заявою позивача від 10.05.2022 року призначене судове засідання на 24.06.2022 року на 10.00 год. за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судове засідання, призначене на 24.06.2022 року на 10 год. 00 хв., з`явився представник позивача (у режимі відеоконференції).

Повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, про участь у судовому розгляді справи в режимі відеоконференції не просив.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити.

14.12.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про ненадання Товариством товарно-транспортних накладних на підтвердження фактичного транспортування товару (олії соняшникової та пшениці), сертифікатів якості на товар, документів складського обліку зернових, відомостей щодо походження товару, документів на підтвердження здійснення аналізу його якості та доказів на підтвердження фактичного понесення платником витрат у зв`язку з проведенням такого аналізу тощо. Отже, на думку відповідача позивачем не підтверджено належними доказами реальність господарських операцій з контрагентами постачальниками та покупцями.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД зареєстровано як юридична особа в результаті перетворення 25.01.1995 року та перебуває на податковому обліку з 01.07.1993 року в органах ГУ ДФС в Одеській області, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та розділом 2 акту перевірки від 11.11.2016 року №3143/15-54-14-01/19349403.

04 жовтня 2016 року відповідач на адресу ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД направив запит №6829/10/15-54-12-01 Щодо отримання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень, у якому просив надати документи, що підтверджують фінансово-господарські відносини за серпень 2016 року з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями та зазначив перелік документів, які необхідно надати до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, а також про правові наслідки їх ненадання.

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 19.10.2016 року № 538 Про проведення позапланової виїзної перевірки та направлення на перевірку від 21.10.2016 року №390/15-54-14-01, головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області Герасимюк Віктором Олександровичем згідно із пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД з питань взаємовідносин з контрагентами-постачальниками за період з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року.

Під час проведення перевірки головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - Герасимюк Віктором Олександровичем повідомлено 25.10.2016 року про необхідність надати до перевірки засвідчені належним чином відомості щодо транспортування товару, придбаного у ТОВ Вернон шиппінг, ТОВ СОНАЛТА, відомості щодо походження товару. Придбаного у вказаних контрагентів, документи, що свідчать про якість зернових, карантинні сертифікати тощо, на продукції придбану у ТОВ Вернон шиппінг, ТОВ СОНАЛТА, документи складського обліку сільськогосподарської продукції, відомості щодо транспортування товару на адресу ТОВ КИЇВХЛІБ, ТОВ ВПК АГРОРЕСУРС.

У зв`язку із ненаданням вищевказаних документів до перевірки, перевіряючим складено відповідний акт №312/15-54-14-01/19349403 від 04.11.2016 року.

11 листопада 2016 року за результатами перевірки складено акт перевірки №3143/15-54-14-01/19349403, яким встановлено порушення ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст.44, п.185.1. ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено: завищення рядку 9 Декларацій Усього податкових зобов`язань на суму 11145520 грн.; завищення рядку 17 Декларацій Усього податкового кредиту на суму 11145520 грн.; завищення рядку 21 Декларацій Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 18174 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення рішення від 29.11.2016 року № , яким позивачу за порушення п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 18 174,00 грн.;

- податкове повідомлення рішення від 29.11.2016 року № , яким за порушення п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України зменшено суму податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового Кодексу України та зменшено суму податкового кредиту за платежем: податок на додану вартість на суму 11145520,00 грн.

Також судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Покупець) та ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» (Постачальник) укладено договір поставки від 01.08.2016 №572-ПМ, за умовами якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати, а Покупець - прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану (далі - товар) в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вимоги до якості товару встановлюються цим договором відповідно до чинного законодавства України. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ-ТОВ Пріста Оіл-Україна, м. Одеса, вул. Митна площа, 1.

На підтвердження фактичного виконання умов цього договору позивач надав копії податкової накладної, видаткової накладної та платіжних доручень.

Згідно з вказаною видатковою накладною ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» поставило на адресу Товариства олію соняшникову нерафіновану у загальній кількості 880 тон.

01 серпня 2016 року між позивачем (Покупець) та ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» (Постачальник) укладено договір поставки №01/08/2016-МЮ, за умовами якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати, а Покупець - прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (пшениця українського походження) в порядку та на умовах, визначених цим договором. Поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс 2010: СРТ-ТОВ Олімпекс Купе Інтернешнл Одеський морський торгівельний порт.

На підтвердження фактичного виконання умов цього договору позивач надав копії податкової накладної, видаткової накладної та платіжних доручень.

Згідно з видатковою накладною ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» поставило на адресу Товариства пшеницю українського походження, врожаю 2016 року у загальній кількості 8300 тон.

Також між позивачем (Покупець) та ТОВ "САНОЛТА" (Постачальник) укладено договір поставки №Р16Я001 від 01.07.2016, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти й оплатити товар (ячмінь 3 класу, країна походження Україна, врожаю 2016 року, насипом) на умовах, що передбачені цим договором.

Додатком №1 до Договору №Р16Я001 від 01.07.2016 визначено, зокрема, умови поставки Інкотермс - 2010: СРТ Одеський морський торгівельний порт, ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл».

Додатком №2 до Договору №Р16Я001 від 01.07.2016 визначено, зокрема, умови поставки ІНКОТЕРМС-2010: EXW ТОВ «Відродження» (Кіровоградська обл., Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 40).

На підтвердження фактичного виконання умов зазначеного договору позивач надав копії податкової накладної, видаткових накладних, актів прийому-передачі товару та платіжних доручень.

На підтвердження подальшої реалізації придбаного у ТОВ «САНОЛТА» та ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» товару позивач надав копії договорів, укладених із ТОВ «ВИРОБНИЧО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «АГРОРЕСУРС» та ТОВ «КИЇВХЛІБ».

Так, між позивачем (Постачальник) та ТОВ «ВИРОБНИЧО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «АГРОРЕСУРС» (Покупець) укладено договір №25/16 від 17.06.2016, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця олію соняшникову нерафіновану невиморожену, 1-го ґатунку, українського походження, врожаю 2016 року в асортименті, кількості, за ціною, на умовах і в строки, вказані в специфікаціях, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов цього договору. Товар поставляється покупцеві окремими партіями на умовах ІНКОТЕРМС-2010, які визначаються в специфікаціях.

На підтвердження фактичного виконання договору №25/16 від 17.06.2016 позивач надав копії податкової накладної та видаткової накладної. Докази здійснення між сторонами розрахунку за цим договором судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не досліджувалися.

19.01.2016 між позивачем (Постачальник) та ТОВ «КИЇВХЛІБ» (Покупець) укладено договір поставки №СГ-1901-16, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця товар (пшеницю), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах, що передбачені договором.

На підтвердження фактичного виконання умов цього договору позивач надав копії податкових накладних, платіжних доручень.

Також на підтвердження фактичного використання придбаного у ТОВ «САНОЛТА», ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» товару позивач (Постачальник) надав копію договору поставки №15/06/16ПОЗ від 15.06.2016, укладеного із ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» (Покупець), а також копії видаткової та податкової накладних, платіжних доручень, карток аналізу зерна, протоколу лабораторних вимірювань №1/1 тощо.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Правові наслідки у вигляді виникнення грошових зобов`язань та права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податку та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності за результатами операцій, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Так, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 №88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підставі викладеного, посилання відповідача на факт відсутності первинних документів, та висновок, що відображені у податковій звітності позивача фінансово-господарські операції із вказаними вище контрагентами не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становили його предмет - є безпідставним.

Стосовно товарно-транспортних накладних суд зазначає наступне.

Так, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила оформлення документів на перевезення, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.

Всупереч висловленої позиції Міндоходів України, що підставою для формування податкового кредиту з ПДВ є наявність належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації та того, що ТТН немає в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту - перевіряючими робиться висновок про не надання до перевірки «первинних» документів, а саме: товарно-транспортних накладних, у зв`язку із чим, робиться висновок про відсутності фактичного виконання операцій.

Суд зазначає, що жодна товарно-транспортна накладна ніяким чином не відображається у бухгалтерському обліку, а тому не є первинним документом у розумінні Закону № 996, також ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» не здійснювало перевезень, а отже не зобов`язано підтверджувати факт поставки товару товарно-транспортними накладними.

Постановою Верховного Суду від 21 березня 2018 року (№К/9901/3992/18) встановлено, що не можна вважати обґрунтованим висновок податкового органу про не підтвердження факту поставки у зв`язку з відсутністю товарно-транспортних накладних, оскільки за умови наявності інших належних доказів товарності, ненадання зазначених документів не позбавляє платника права на формування податкового кредиту.

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (№ К9901/27694/18) підтверджено, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, або ж наявність певних недоліків у її заповненні, не може беззаперечно свідчити про відсутність реальних господарських операцій, а відтак і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Отже, посилання податкового органу на необхідність підтвердження права на формування податкового кредиту товарно-транспортними накладними є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Стосовно посилання перевіряючих на відсутність карантинних сертифікатів, сертифікатів якості та складських документів, суд зазначає, що вказані документи не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції; вони не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів, а відтак їх наявність чи відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок та бути підставою для визнання господарських операцій безтоварними.

Крім того, Законом України №1193 від 09.04.2014 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" скасовано обов`язкову сертифікацію якості зерна та Постановою Кабінету Міністрів України № 42 від 28.01.2915 р. «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності» скасовано обов`язковий карантинний сертифікат на зерно та олійні культури.

Таким чином, чинне законодавство не містить обов`язку наявності зазначених документів, а відтак доводи контролюючого органу щодо їх ненадання не можуть бути визнані обґрунтованими.

Стосовно інформації по зберіганню придбаної продукції суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», в частині видання складом складських документів вказано, що облік складських документів веде зерновий склад.

Статтею 46 Закону України «Погашення складських документів на зерно» встановлено, що після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - "погашено". Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис.

Таким чином, відповідно до означеного Закону, умовами видачі зерна володільцю є надання зерновому складу складських документів, тобто у володільця таких документів, після отримання зерна, і не має бути.

Отже, висновок контролюючого органу щодо відсутності фактичного виконання операцій між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАИН КОРП ЛТД» та його контрагентами, на думку суду, зроблений без належної оцінки первинних документів, наданих позивачем до перевірки та наявних в матеріалах даної справи.

У разі сумніву податківців щодо ведення контрагентами належної фінансово-господарської діяльності, контролюючий орган наділений правом проведення відповідної перевірки з використанням первинної бухгалтерської документації. Однак, таку перевірку контрагентів не проведено, доказів щодо порушення вимог чинного законодавства контрагентами позивача не наведено та до суду не надано.

Також суд вважає безпідставними доводи податкового органу щодо незаповнення поля «Вид цивільно-правового договору» у кожній з податкових накладних.

Законом України від 16.07.2015 року № 643-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» виключено з переліку обов`язкових такі реквізити податкової накладної як «Місцезнаходження (податкова адреса продавця)» та «Вид цивільно-правового договору».

У відповідності до ст.201 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Таким чином, як вбачається з наведеної статті, вид цивільно-правового договору не є обов`язковим реквізитом, та, окрім іншого, сама форма податкової накладної, затверджена наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 р., взагалі не містить графи та поля «вид цивільно-правового договору».

Верховним Судом у своїх постановах неодноразово зазначалось, що згідно з внесеними змінами до ПК України вимоги заповнення такого обов`язкового реквізиту податкової накладної, як «вид цивільно-правового договору» було виключено на підставі Закону України від 16 липня 2015 року № 643-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість».

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг ("а" п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Частина 1 п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України визнає датою виникнення права платника податку на податковий кредит дату здійснення першої з таких подій:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, Податковий кодекс України визначає, що отримання податкової накладної вже є свідченням отримання товарів/послуг від постачальника. Відповідач в Акті перевірки не заперечує факт отримання позивачем податкових накладних.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У ході перевірки податковим органом вивчались податкові накладні, належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України є безумовною підставою для формування податкового кредиту з ПДВ.

При цьому, податковий кредит у силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи з аналізу наведених норм у їх системному зв`язку, слід зазначити, що необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, є фактичне здійснення господарської операції платником податків, об`єктивний предметний зв`язок податкових вигод з фактами та результатами підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій. Разом з цим, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факти придбання товару з боку ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», подальша реалізація товарів, обумовлених договорами, підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському та податковому обліку товариства та його податковій звітності. Придбання товарів, в контексті з основними видами діяльності Товариства за КВЕД, прямо вказує на наявність ділової мети та використання зазначених товарів у господарській діяльності.

Таким чином, вбачається, що наявні та надані до суду позивачем копії належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій. Первинні документи щодо підтвердження подальшої реалізації позивачем сільськогосподарської продукції, які оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та мають обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.4 Положення №88, а отже, є первинними документами, підтверджують здійснення господарських операцій з контрагентами-покупцями.

Суд зазначає, що ані в Акті перевірки, ані у відзиві на адміністративний позов не спростовано, що наявні у позивача первинні документи містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV, повну інформацію про виконану господарську операцію та виступають носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Верховний Суд у постанові 17.04.2018 (№ К/9901/41749/18) зазначив, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Таким чином, наявні та надані до суду позивачем копії належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: податкові накладні, видаткові накладні, акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Позивачем підтверджено документально факти виконання договорів між сторонами. Позивачем надано весь обсяг податкових накладних та інших документів, які складалися на виконання вищевказаних договорів.

Суд зауважує, щонеобґрунтованість податкової вигоди настає у разі використання платником штучних форм господарської діяльності, які не відповідають дійсному економічному змісту господарської операції, з метою одержання податкової економії без відповідних економічних підстав.

Використання платником нелегальних способів ухилення від оподаткування податковою перевіркою не виявлено. Доказів на підтвердження домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою, що притаманна даному виду господарської операції, податковим органом не представлено.

Будь-яке перевищення повноважень державним органом в аспекті оцінювання наданих документів є несумісними з його обов`язком відповідати принципам «нейтральності» та «безсторонності».

Сумніви податкового органу щодо зв`язку отриманих позивачем товарів із його господарською діяльністю жодним чином не обґрунтовані.

Стосовно контрагента ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ», суд вважає за необхідне зазначити таке.

ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» створене та зареєстроване у встановленому законом порядку у 2007 році.

ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» за КВЕД має право займатися наступними видами діяльності: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; діяльність агентств працевлаштування; неспеціалізована оптова торгівля; вантажний морський транспорт; допоміжне обслуговування водного транспорту; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів.

Між ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» (Постачальник) та ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (Покупець) укладено договір поставки від 01.08.2016 №572-ПМ, відповідно до якого, Постачальник приймає на себе зобов`язання передати, а Покупець - прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану (далі - товар) в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вимоги до якості товару встановлюються цим договором відповідно до чинного законодавства України. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ - ТОВ «ПРІСТА ОІЛ-УКРАІНА» м. Одеса, вул. Митна площа, 1.

ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» поставило на адресу ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» олію соняшникову нерафіновану у загальній кількості 880 т, а ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» прийняло товар та здійснило оплату, про що складені видаткова накладна № 23 від 30.08.2016 р. та податкова накладна № 16 від 30.08.2016 р. на суму 21 853 920,00 грн.

01 серпня 2016 року між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (Покупець) та ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» (Постачальник) укладено договір поставки №01 /08/2016-МЮ, за умовами якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати, а Покупець - прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (пшениця українського походження) в порядку та на умовах, визначених цим договором. Поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс - 2010: СРТ - зерновий склад ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» Одеський морський торгівельний порт.

ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» поставило на адресу Товариства пшеницю українського походження, врожаю 2016 року у загальній кількості 8300 т, а ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» прийняло товар та здійснило оплату.

Крім того, Головним управлінням ДФС в Одеській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРНОН ШИППІНГ» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, у тому числі з ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД».

За результатом перевірки ГУ ДФС в Одеській області було складено акт від 29.06.2017 року № 714/15-32-14-07/35179042.

На підставі акту перевірки було винесено податкові повідомлення-рішення: № від 14.07.2017 року; № від 14.07.2017 року, № від 14.07.2017 року.

ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» не погодилось із висновками, зробленими посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в акті вищезазначеної перевірки та виданими з цих підстав податковими повідомленнями-рішеннями і оскаржило їх у судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 р., визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 14.07.2017 року №, № , № (а.с. 124-137, т. 2).

Судовими рішенням, серед іншого, зазначено, що укладені договори ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» з його контрагентами повністю узгоджуються, є логічними та відповідають тому виду діяльності, яким займається підприємство позивача.

Крім того, зазначені договори, укладені між ТОВ «ВЕРНОН ШИППІНГ» та контрагентами, є дійсними, а їх виконання підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, встановивши реальність операцій між позивачем ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД та його контрагентом, дотримання позивачем вимог податкового законодавства, пред`явлення ним до контролюючому органу первинної документації, відсутність будь-якої шкоди інтересам держави тощо, відповідач дійшов неправомірного висновку про штучне формування позивачем податкового кредиту по ПДВ.

Враховуючи вказівки Верховного Суду у Постанові від 23.10.2021 року у даній справі, судом досліджено питання розрахунків за договором № 25/16 від 17.06.2016 року між ТОВ "ВПК "АГОРЕСУРС" та позивачем, та встановлено, що ТОВ "ВПК "АГОРЕСУРС" прийняло товар та здійснило оплату платіжними дорученнями № 71 від 05.08.2016 року, № 73 від 05.08.2016 року, № 77 від 08.08.2016 року (а.с.91-93 том 4).

Щодо розрахунку між сторонами за договором надання послуг від 01.01.2016 року № 010116/OKI-MU між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та позивачем, судом встановлено, що такий розрахунок здійснено платіжним дорученням № 5501 від 14.09.2016 року, з урахуванням листа позивача вих.№ 02-14.09 від 14.09.2016 про зміну призначення платежу (а.с.79 том 4).

Також судом з`ясовано, що вказаний договір № 010116/OKI-MU був укладений не на один місяць, а на два роки, оскільки згідно п.21 договору строк зберігання зерна становить до 31.12.2017 року (а.с.77-78 том 4).

Щодо транспортування придбаного позивачем товару судом з`ясовано, що придбана позивачем у ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ" олія соняшникова не транспортувалася, оскільки придбана на умовах СРТ-ТОВ "Пріста Ойл-Україна" м.Одеса, вул.Митна площа, 1, та на час придбання знаходилася на терміналі за вказаною адресою. Тобто фізичне транспортування товару не здійснювалося.

На підтвердження транспортування придбаної у ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ" пшениці позивачем надано до суду ТТН, згідно яких замовником перевезення та вантажовідправником є продавець товару, а вантажоодержувачем товару є позивач (а.с.18-255 том 3, а.с.1-76 том 4).

На підтвердження транспортування придбаного у ТОВ "САНОЛТА" товару (ячмінь) згідно Додатку № 1 до Договору №Р16Я001 від 01.07.2016 року позивачем надано ТТН, за якими замовником перевезення та вантажовідправником є продавець, а вантажоодержувачем товару є позивач (а.с.178-216 том 4).

Додатком №2 до Договору №Р16Я001 від 01.07.2016 року з ТОВ "САНОЛТА" визначено, зокрема, умови поставки ІНКОТЕРМС-2010: EXW ТОВ «Відродження» (Кіровоградська обл., Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 40).

20.05.2016 року між позивачем та ТОВ «Відродження» укладено договір № 008Л16 на транспортно-експедиційне обслуговування. 20.07.2016 року укладена Додаткова угода № 4 до вказаного Договору. ТОВ «Відродження» була надана послуга з перевезення ячменю за маршрутом Голованівськ-Одеса у кількості 1889,65 тон, що підтверджується Актом № В3-000016 від 31.08.2016 року, а позивач прийняв та оплатив послуги, що підтверджується платіжним дорученням № 5683 від 11.10.2016 року (а.с.85-89 том 4).

Отже, наданими позивачем документами повністю підтверджено реальність господарських операцій позивача як з придбання товару у контрагентів, зазначених в Акті перевірки, так і з його подальшої реалізації покупцям сільгосппродукції.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29.11.2016 року № та № є протиправними, а тому підлягають скасуванню, а адміністративний позов ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД підлягає повному задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду правомірність оскаржуваних рішення, а тому адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (адреса: вул. Отамана Головатого, 67/69, м. Одеса, 65003, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) задовольнити повністю.

Податкові повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 29.11.2016 року № та № скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (адреса: вул. Отамана Головатого, 67/69, м. Одеса, 65003, ) судові витрати в розмірі 167455,41 грн. (сто шістдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень 41 копійка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 04 липня 2022 року.

Суддя В.В. Андрухів