Справа № 120/12934/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 липня 2022 р. Справа №120/12934/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Турбівської селищної ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили, що 23 березня 2021 року звернулися до Турбівської селищної ради із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2 гектари кожному у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту на території Турбівської об`єднаної територіальної громади Липовецького району.

Проте, відповідач всупереч приписам частини 9 статті 118 Земельного кодексу України не прийняв жодного рішення за результатами розгляду заяв позивачів про затвердження проекту землеустрою або про відмову у такому затвердженні.

Вважаючи, що така бездіяльність Турбівської селищної ради порушує права позивачів на безоплатне отримання у власність земельних ділянок, вони звернулися з даним адміністративним позовом до суду із вимогами визнати протиправною бездіяльність Турбівської селищної ради, що полягає у нерозгляді заяв позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, а також зобов`язати відповідача затвердити такий проект землеустрою.

Ухвалою від 12 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивачів та витребувано у Турбівської селищної ради докази, які б підтверджували те, що Турбівською селищною радою на сесії розглядалось питання щодо затвердження проекту землеустрою, що подавався позивачами, а також непідтримання депутатами проекту рішення щодо затвердження поданого проекту землеустрою.

09 листопада 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Турбівська селищна рада заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зокрема, відзив аргументований тим, що 23 березня 2021 року позивачі звернулися до Турбівської селищної ради із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення кожному із позивачів земельних ділянок у власність площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства на території Староприлуцької сільської ради. У зв`язку з реформою децентралізації на підставі рішення Турбівської селищної ради "Про реорганізацію сільських рад" від 14 грудня 2020 року №38 Староприлуцьку сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Турбівської селищної ради, яка є правонаступником всіх прав та обов`язків Староприлуцької сільської ради. При цьому, 17 березня 2021 року на адресу Турбівської селищної ради надійшов лист Управління Служби безпеки України у Вінницькій області щодо перевірки законності рішень, прийнятих Староприлуцькою сільською радою щодо надання у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення. На підставі зазначеного листа відповідачем 28 квітня 2021 року винесено на розгляд сесії проект рішення "Про звернення до органів прокуратури та Служби безпеки України з питання законності рішень, прийнятих Староприлуцькою сільською радою щодо надання у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення". Враховуючи викладене, Турбівською селищною радою не було винесено на розгляд сесії заяви позивачів щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яка відбулася 28 квітня 2021 року. В подальшому, 11 червня 2021 року постійною комісією селищної ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій будівництва, архітектури та благоустрою сформовано висновок №76, відповідно до якого постійна комісія вирішила внести на чергову 12 сесію селищної ради проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок. Так, на розгляд 12 сесії 8 скликання Турбівської селищної ради внесено проект рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території Турбівської територіальної громади". Проте, проект такого рішення не був підтриманий необхідною кількістю голосів депутатів селищної ради, а голови депутатів розділились наступним чином: за затвердження проекту землеустрою проголосувало 5 депутатів, проти - 0 депутатів, утрималось - 14 депутатів. За наведених обставин, на переконання представника відповідача, позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Разом із відзивом на позовну заяву надійшли витребувані судом докази.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Рішенням Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області №1119 від 31 серпня 2020 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 гектари із земель комунальної власності на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області №1120 від 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 гектари із земель комунальної власності на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області №1121 від 31 серпня 2020 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 гектари із земель комунальної власності на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства.

На реалізацію згаданих вище рішень Староприлуцької сільської ради товариством з обмеженою відповідальністю "Віатерра" розроблено проект землеустрою щодо відведення позивачам земельних ділянок.

23 березня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Турбівської селищної ради із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2 гектари кожному у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту на території Турбівської об`єднаної територіальної громади Липовецького району.

Зі змісту протоколу засідання 12 сесії 8 скликання Турбівської селищної ради, що відбувалося 15 червня 2021 року, слідує, що питання про затвердження ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства обговорювалось.

Проте, за результатами голосування за затвердження такого проекту голоси депутатів селищної ради розподілились наступним чином: із 19 депутатів, що були присутні на засіданні ради, 5 проголосували за затвердження проекту землеустрою, а 14 депутатів утрималися від голосування, що свідчить про те, що рішення з даного питання не прийнято.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частин 9, 10 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Частиною 7 статті 186 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При цьому, положеннями частини 9 статті 186 ЗК України визначено, що висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Отже, приписами ЗК України чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, розглядає клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою та приймає одне із рішень: або про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, або відмовляє у його затвердженні.

При цьому, у випадку відмови у затвердженні проекту землеустрою таке рішення має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Водночас, варто врахувати й те, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме на пленарних засіданнях органом місцевого самоврядування вирішуються питання щодо земельних відносин, зокрема й щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність.

При цьому, за наслідком розгляду клопотання про затвердження розробленої документації із землеустрою обов`язковим є прийняття рішення про його затвердження або рішення про відмову у затвердженні такої документації.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 лютого 2022 року у справі №560/1651/20, від 05 травня 2020 року у справі №826/8858/16, від 18 червня 2020 року у справі №826/8108/16, від 23 листопада 2021 року у справі №580/704/21 та ряду інших.

Водночас, судом установлено, що за результатами розгляду заяв позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Турбівською селищною радою не прийнято жодного із передбачених ЗК України рішень (або рішення про затвердження проектів землеустрою, або рішення про відмову в затвердженні проектів землеустрою), що суперечить вимогам статті 118 ЗК України.

Окрім того, суд враховує й те, що Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року у справі №454/160/17 сформовано правовий висновок, згідно із яким протокол сесії міської ради як і витяг з протоколу засідання ради відображають лише результати голосування, однак мотивів прийняття того чи іншого рішення, які б дозволяли скористатись можливістю його оскарження, такі документи не містять і не відповідають поняттю акту органу місцевого самоврядування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції. У свою чергу, утримання від прийняття рішення не є законним способом поведінки органу, а результати поіменного голосування не містять чіткого та однозначного рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою, а отже не можуть вважатися відмовою у розумінні частин 9, 10 статті 118 ЗК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені ЗК України, що свідчить про допущення ним протиправної бездіяльності, що полягає у неприйнятті одного з передбачених ЗК України рішень за результатами розгляду поданих позивачами заяв.

Таким чином, в цій частині заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передати такі у власність позивачів, то суд зважає на таке.

Так, в ході судового розгляду установлено, що відповідачем за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою не прийнято жодного з передбачених ЗК України рішень.

Водночас, рішення про затвердження проекту землеустрою є адміністративним актом, прийняттю його повинна передувати визначена адміністративна процедура.

Зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Отже, недотримання усіх необхідних передумов для затвердження проекту землеустрою унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити такий проект. При цьому, затвердження в такому випадку проекту землеустрою призведе до вирішення судом питань, віднесених до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, встановивши протиправну бездіяльність Турбівської селищної ради щодо неприйняття одного з передбачених ЗК України рішень за результатами розгляду поданих позивачами заяв, суд дійшов висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивачів є прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача розглянути заяви позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, за результатами яких прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачами при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі по 908 гривень кожним, що підтверджується квитанціями від 07 жовтня 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, з огляду на те, що позивачами при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі по 908 гривень кожним, а тому на користь кожного з позивачів слід стягнути по 454 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі по 908 гривень кожний як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Турбівської селищної ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду поданих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяв про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту).

Зобов`язати Турбівську селищну раду розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту) та прийняти за результатами розгляду таких або рішення про затвердження проекту землеустрою, або рішення про відмову у його затвердженні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Турбівської селищної ради витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі по 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачі:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 )

Відповідач: Турбівська селищна рада (місцезнаходження: 22513, Вінницька обл., смт. Турбів, вул. Миру, буд. 44; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04326230)

Рішення суду в повному обсязі складено 07.07.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович