Справа № 300/1921/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2022 р. справа № 300/1921/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарчук Андрій Михайлович, до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про стягнення грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 11 515,06 гривень, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Боднарчук Андрій Михайлович (надалі по тексту також - представник позивача), звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, ГУ ДФС в області, Головного управління Державної фіскальної служби в області) про стягнення грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 11 515,06 гривень.
Позовні вимоги мотивовано тим, що Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області протиправно, в порушення норм Законів України "Про оплату праці" та "Про відпустки", при звільненні позивача 20.09.2021 зі служби в органах податкової міліції допустило протиправну бездіяльність в частині не нарахуванні та не виплаті грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 11 515,06 гривень. Така невиплата супроводжувалася порушенням положень статті 57 Закону України "Про державну службу" та підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 за №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", за змістом яких матеріальна допомога на оздоровлення може бути надана тільки при реалізації права на щорічну відпустку, а також надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).
Згідно доводів позивача Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, станом на день прийняття наказу про його звільнення, протиправно не провело з ним усіх необхідних розрахунків, зокрема, нарахування та виплати допомоги на оздоровлення в розмірі 11 515,06 гривень, щодо отримання якої ОСОБА_1 звертався до керівництва відповідача із рапортом 13.07.2021 при наданні основної відпустки в липні-серпні 2021 року
Покликаючись на коментовані норми Закону, позивач стверджує, що при звільненні зі служби працівника податкової міліції, відповідач зобов`язаний був в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також - КЗпП України), чого не мало місце у спірному випадку. З наведених підстав просив позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 (а.с.24) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статями 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України).
Окрім вказаного, з ініціативи суду у відношенні до Державної фіскальної служби України скеровано ухвалу від 09.05.2022 про витребування в останнього письмових пояснень і відповідних доказів на засвідчення обставин, які стосуються спірних правовідносин (а.с.26).
Станом на день відкриття провадження у справі і вирішення спору по суті згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у відношенні до відповідача та Державної фіскальної служби України не прийнято рішення про їх припинення (перебувають у стані припинення).
Частиною 10 статті 171 КАС України визначено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.
За змістом частини 11 статті 126 коментованого Кодексу, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.
Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи (пункт 4 частини 1 статті 251 КАС України).
З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі та ухвала про витребування доказів від 09.05.2022 вважаються врученими відповідачу належним чином.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений пунктом 3 ухвали про прийняття до провадження справи від 09.05.2022.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дана справа розглянута і вирішена за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши наявні у справі матеріали, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 в 2021 році (20.09.2021) як старший лейтенант податкової міліції проходив службу в Головному управлінні ДФС в Івано-Франківській області на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу відкриття кримінальних проваджень у зовнішньоекономічній сфері Управління боротьби з фінансовими злочинами.
13.07.2021 позивач подав рапорт т.в.о. начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області Гураку О.Б. про надання йому чергової відпустки у кількості 23 календарні дні з 16.07.2021 з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Вказаний рапорт був погоджений шляхом нанесення т.в.о. начальника Гуриком О.Б. резолюції "без виплати грошової допомоги, у зв`язку із відсутністю кошторисних призначень" (а.с.5).
Наказом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 13.07.2021 за №97-в ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому з особливо важливих справ відділу викриття кримінальних порушень у зовнішньоекономічній сфері Управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС в Івано-Франківській області надано залишок чергової відпустки за 2021 рік тривалістю 23 календарних дні, з 16.07.2021 по 07.08.2021 (а.с.6).
Як свідчить зміст грошового атестата за №24 від 21.09.2021 ОСОБА_1 матеріальна допомога для оздоровлення при наданні основної відпустки не надавалась (а.с.8).
Позивач 12.11.2021 звернувся до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області із заявою від 11.11.2021 на отримання публічної інформації, а саме: надання інформації щодо виплати грошової допомоги для оздоровлення у зв`язку з виходом у відпустку з 25.06.2021 по 17.07.2021, та якщо така виплата не проведена провести її (а.с.10).
Згідно листа відповідача від 25.11.2021 за №157/М/09-97-07, останній повідомив ОСОБА_1 , що грошова допомога для оздоровлення не виплачена у зв`язку із відсутністю коштів, так як в силу вимог пункту 2 розділу V Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №616 від 17.07.2018, керівники територіальних органів мають право надавати спірну допомогу у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного органу.
У даному листі також повідомлено, що оскільки наказом ГУ ДФС в області за №100-о від 20.09.2021 позивача звільнено з посади та податкової міліції органів ДФС, а допомога для оздоровлення виплачується при наданні чергової відпустки працівникам, то у ГУ ДФС в області немає законних підстав для її виплати.
Порядок №616 визначає механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції.
Відмовляючи у виплаті допомоги, відповідач покликається на приписи пункту 2 Розділу V "Одноразові додаткові види грошового забезпечення" Порядку №616, керівник територіального органу у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного органу, має право надавати один раз на календарний рік особам начальницького складу податкової міліції допомогу для оздоровлення під час надання чергової відпустки в розмірі місячного грошового забезпечення.
У зв`язку із не нарахуванням та не виплатою Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області при звільненні ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, на грошовому забезпеченні в якого перебував позивач, останній звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Приписами частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також КЗпП України) обумовлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 цього Закону, входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.
До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина 3 статті 2 Закону України "Про оплату праці").
Матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, зокрема, на оздоровлення, відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплати фонду оплати праці (підпункт 2.3.3. пункту 2.3 розділу ІІ Інструкції із статистики заробітної плати, затвердженої Державним комітетом статистики України №5 від 13.01.2004).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції, вислуга років станом на 24.09.2021 становила 7 років 00 місяців 20 днів, вказане підтверджено грошовим атестатом за №24 від 21.09.2021 (а.с.8).
Розділом XVIII-2 "Податкова міліція" Податкового кодексу України (виключений на підставі Закону №1797-VIII від 21.12.2016 в редакції, чинній на час проходження позивачем служби) було визначено правові засади організації та діяльності податкової міліції, їх статус, а також порядок проходження служби.
В силу правого регулювання статті 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України визначено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Відпустки поліцейських регламентовані статтею 92 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі по тексту також - Закон №580-VIII, в редакції, чинній на час проходження позивачем служби), згідно якої поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
При цьому, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (пункт 353.1 статті 353 Податкового кодексу України).
На працівників податкової міліції поширюється Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 за №114 (надалі по тексту також Положення №114).
Так, порядок надання відпусток регламентований розділом VІ Положення №114.
Згідно із пунктом 49 Положення №114 особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, серед іншого, надаються чергові відпустки.
Разом з тим, Положення №144 не регулює порядок нарахування і виплати допомоги для оздоровлення під час надання відпусток, в тому числі чергових.
За змістом пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 за №616 грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з:
1) посадового окладу;
2) окладу за спеціальним званням;
3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій;
4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення:
- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;
- допомоги для оздоровлення.
Розділом V Порядку №616 передбачено порядок виплати допомоги для оздоровлення, зокрема.
Керівники територіальних органів ДФС у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного органу, мають право надавати один раз на календарний рік особам начальницького складу податкової міліції допомогу для оздоровлення під час надання чергової відпустки в розмірі місячного грошового забезпечення.
Допомога надається відповідно до наказу територіального органу ДФС - для керівників, заступників керівників та інших осіб начальницького складу податкової міліції структурних підрозділів цього територіального органу ДФС, а також для перших заступників, заступників керівників територіальних органів ДФС нижчого рівня.
Допомога надається згідно з наказом відповідного органу ДФС про відпустку, який готує служба управління персоналом.
Проект наказу про відпустку особам начальницького складу податкової міліції підрозділів оперативного документування готує управління оперативного документування Головного оперативного управління ДФС.
Таким чином, спеціальним нормативно-правовим актом, який врегульовує спірні правовідносини визначено наступні складові (умови), за яких працівник податкової міліції може реалізувати право на отримання допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, а саме:
- допомога може бути нарахована і виплачена тільки під час надання чергової відпустки;
- допомога надається згідно з наказом керівника відповідного територіального органу ДФС про відпустку;
- допомога надається виключно у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного територіального органу ДФС.
За відсутності поєднання таких трьох складових спірна допомога не надається, не нараховується і відповідно не виплачується.
Повертаючись до обставин справи із зміст наказу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 13.07.2021 №97-в, яким ОСОБА_2 надано відпустку, судом з`ясовано, що йому надано залишок чергової відпустки за 2021 рік тривалістю 23 календарних дні, з 16.07.2021 по 07.08.2021, на підставі рапорту від 13.07.2021 (а.с.6). Такий наказ не містить відомостей про нарахування і виплату допомогу для оздоровлення.
Як слідує із долученого до матеріалів справи рапорту позивача від 13.07.2021, такий документ був частково погоджений т.в.о. начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області шляхом нанесення ОСОБА_3 резолюції "до наказу", "без виплати грошової допомоги, у зв`язку із відсутністю кошторисних призначень".
Вказане свідчить, що реалізуючи адміністративно-розпорядчі функції керівник територіального органу ДФС (Гурик О.Б.) надав позивачу відпустку без виплати матеріальної допомоги для оздоровлення у зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань ("кошторисних призначень").
Останньою ж умовою, яка підлягає з`ясуванню є наявність чи відсутність, станом на день погодження рапорту і видання наказу про відпустку (13.04.2021), необхідних/достатніх бюджетних асигнувань ("кошторисних призначень") для нарахування і виплати позивачу допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Слід констатувати, що позивач в адміністративному позові не заперечує доводи посадових осіб відповідача (т.в.о. начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області О.Гуриком і начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області М.Магулія) про відсутність, станом на день надання відпустки (13.07.2021), в тому числі за період служби до звільнення (20.09.2021), необхідних і достатніх бюджетних асигнувань ("кошторисних призначень") для нарахування і виплати позивачу допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Позивач не повідомляє суд про існування обставин нарахування і виплати в період з 13.07.2021 по 20.09.2021 іншим працівникам податкової міліції спірної допомоги, що б могло поставити під сумнів чи спростувати доводи відповідача про "відсутність кошторисних призначень" на такі цілі достатності обсягу асигнувань за відповідним кодом бюджетного призначення, виділених відповідачу на його утримання у вказаний період.
Відтак, за таких умов, у суду відсутні докази про існування інших обставини, зафіксованих посадовими особами відповідача у рапорті позивача від 13.07.2021 і відповіді на звернення останнього за №157/М/09-97-07 від 25.11.2021 (а.с.5, 11).
Суд вжив відповідних і достатніх заходів до самостійного з`ясування таких обставин, про що зазначено в пункті 5.1 ухвали про відкриття провадження у справі від 09.05.2022 (зворотній бік а.с.24) і в пункті 1 ухвали про витребування доказів від 09.05.2022 (зворотній бік а.с.26). Невиконання таких ухвал не залежить від процесуальних можливостей суду.
Відсутність третьої умови для нарахування і виплати допомоги для оздоровлення (недостатність асигнувань, що виділяються на утримання відповідного територіального органу ДФС), є самостійною причиною для надання чергової відпустки без виплати такої допомоги.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Аналіз наведених правових норм свідчить, що т.в.о. начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області, надаючи відпустку без виплати спірної допомоги у зв`язку із відсутністю необхідних бюджетних асигнувань, діяв в межах наданих йому законом повноважень.
Порушення таких повноважень не доведено позивачем у справі.
Суд зазначає і звертає увагу позивача на те, що в спірних правовідносинах і у цій справі не підлягають застосуванню положення Закону України "Про державну службу" та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 за №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", оскільки їхня дія не поширюється на працівників податкової служби.
В силу вимог частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував додаткові докази з власної ініціативи (а.с.26).
Будь-яких інших належних та допустимих доказів на спростування висновків суду, позивач не надав.
Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення норм матеріального права, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, так як ОСОБА_1 не довів порушеного права на отримання грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 11 515,06 гривень, за обставин, які склалися в період з липня по вересень 2021 року при отриманні залишку чергової відпустки та звільненні.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає, що враховуючи відмову в задоволенні позову відсутні підстави для стягнення в користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді правової допомоги.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 ;

представник позивача адвокат Боднарчук Андрій Михайлович, АДРЕСА_3 ;

Відповідач Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 39394463), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.