Справа № 240/38825/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Житомир справа № 240/38825/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні його з пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести з пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.03.2021 №11 та від 10.03.2021 №12 з моменту звернення із заявою, з 11.03.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 20.11.2009 року вона перебуваю на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримував пенсію по інвалідності на умовах, визначених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування". З 01.03.2021 року ГУ ПФУ в Житомирській області самостійно переведено позивача на пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі 90% відсотків пенсії за віком, яка обчислена Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 11.03.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про переведення його на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", а в подальшому 16.03.2021 року подав заяву, якою уточнив заяву від 11.03.2021 року та просив перевести його з пенсії по інвалідності, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.03.2021 №11 та від 10.03.2021 №12. Однак, 13.04.2021 року відповідач повідомив про відмову у переході на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Вважає, що вказані дії відповідача щодо відмови у здійсненні переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», не зарахувавши до стажу період роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби є протиправними та такими, що порушують його права на належний соціальний захист, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відмітив, що з 01.03.2021 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі 90%, яка обчислена відповідно до Закону, оскільки розмір пенсії є більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Отже, дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії є правомірними та вмотивованими.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області з 20.11.2009 року перебував на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримував пенсію по інвалідності на умовах, визначених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З 01.03.2021 року ГУ ПФУ в Житомирській області самостійно переведено позивача на пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі 90% відсотків пенсії за віком, яка обчислена Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.03.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про переведення його на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", а в подальшому 16.03.2021 року подав заяву, якою уточнив заяву від 11.03.2021 року та просив перевести його з пенсії по інвалідності, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.03.2021 №11 та від 10.03.2021 №12.

Однак, 13.04.2021 року відповідач листом повідомив його про відмову у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з тих підстав, що згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, в тому числі ст. 37-1 Закону № 3723- XII, якою визначалися підстави для перерахунку пенсій державним службовцям. У заяві від 11.03.2021 року, яку він уточнив 16.03.2021 року було прохання до відповідача перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ), а не перерахунок раніше призначених пенсій державним службовцям, як зазначив відповідач у своїй відмові, наслідком чого стало порушення його прав та інтересів

У зв`язку з відмовою відповідача у переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року у справі №240/9149/21 позов задовольнено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо належного розгляду звернень ОСОБА_1 з приводу переведення на інший вид пенсії та перерахунку призначеної пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.03.2021року та від 16.03.2021року про переведення на інший вид пенсії у відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1 і за результатами розгляду ухвалити обґрунтоване рішення з урахуванням доводів, наведених судом.

На виконання вказаного рішення суду, відповідач направивив ОСОБА_1 лист від 02.11.2021 року, яким повідомив, що згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-ХІІІ від 10.12.2015 року втратив чинність Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3123-ХІІ, в тому числі ст. 37 Закону України №3723-ХІІ, якою визначалися підстави для перерахунку пенсій державним службовцям, тому підстав для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" не має.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон №1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В свою чергу, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначений Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889), який набрав чинності 1 травня 2016 року.

Згідно з Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, статті 490 із наступними змінами, далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01 травня 2016 року право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 9 статті 37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Матеріалами справи підтверджено, що стаж роботи ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування на посаді Сколобівського сільського голови, віднесений до відповідних категорій посад державної служби та станом на 01.05.2016 року становив 28 років 6 місяців 02 дні. Страховий стаж позивача становить 38 років 07 місяців 11 днів., що з урахуванням досягнуто позивачем віку - 63 роки, дає йому право на пенсію відповідно до визначеного Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ст. 37 Закону України "Про державну службу" №889-VIII.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Заява про переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XII подана позивачем 11.03.2021 року, а відтак саме з цієї дати позивач має право на переведення на пенсію державного службовця державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XII.

Щодо врахування довідок Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області про складові заробітної плати від 10.03.2021 №11 та від 10.03.2021 №12, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016№ 622, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу", що додаються: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Суд вважає, що при переведенні позивача з пенсії по інвалідності, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" необхідно врахувати довідки про заробітну плату, видану Хорошівською селищною радою від 10.03.2021 року №11 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 10.03.2021 року №12 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка, за ранг, надбавка за вислугу років), затверджені Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048, підписані уповноваженими особами та скріплені відповідною печаткою.

Отже, перевіривши доводи сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що відмова відповідача у переведенні позивача на пенсію за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ є необґрунтованою та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною відмови у переведенні позивача з пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" та зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 11.03.2021 року, з урахуванням довідок Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області про складові заробітної плати від 10.03.2021 №11 та від 10.03.2021 №12.

Відповідно до ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи відсутність судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", з 11.03.2021 року, з урахуванням довідок Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області про складові заробітної плати від 10.03.2021 №11 та від 10.03.2021 №12.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 липня 2022 року.

Суддя Р.М.Шимонович