Справа № 580/2399/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року справа № 580/2399/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

02.06.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов ОСОБА_1 (19320, Черкаська обл., Звенигородський р-н., с.Журжинці; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення, оформленого листом від 25.04.2022, щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язання відповідача зарахувати їй до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», періоди роботи з 21.03.1997 до 30.06.1999, 29.07.1999 до 30.09.1999, 06.10.1999 до 31.05.2000, 01.11.2000 до 31.12.2000, 01.04.2002 до 30.04.2002, 01.09.2002 до 30.09.2002 та призначити їй пенсію за віком з моменту звернення за пенсією.

Додатково просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач листом від 25.04.2022 повідомив про прийняття рішення від 21.04.2022 №60 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи та не зарахування вказаних вище періодів роботи у зв`язку з відсутністю на титульній сторінці печатки підприємства. Однак вказане рішення вона не отримувала.

Ухвалою суду від 07.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідач отримав 09.06.2022, що підтверджується розпискою.

22.06.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обгрунтування зазначив, що заява позивача про призначення пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності. Стаж позивача обчислено на підставі документів, які додані нею до заяви про призначення пенсії. На підставі поданих документів Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 21.04.2022 про відмову у призначенні пенсії. Стверджує, що є неналежним відповідачем у справі. Зазначив, що прийняття рішення про перерахунок пенсії є виключними дискреційними повноваженнями відповідача, а втручання у таку діяльність виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 позивач є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році (Категорія 4).

Довідкою Виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 11.07.2019 №261 підтверджується, що позивачка дійсно з 21.07.1987 до 01.04.1988 зареєстрована та постійно проживала в селі Нова Буда Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яке до 31.12.2014 відносилося до четвертої категорії зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС (постанова Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106).

Архівною довідкою Трудового архіву смт.Лисянки Лисянського району Черкаської області від 05.03.2020 №127 підтверджується, що у документах архівного фонду колгоспу ім.Крупської, КСП «Колос», агрофірми «Колос» с.Журжинці Лисянського району Черкаської області у книгах обліку розрахунків з оплати праці за 1988-2004 роки відсутні дані про встановлений мінімум, однак є дані про вироблені позивачкою людино-дні: 1997-1998 роки відсутні записи щодо відпрацьованих людино-днів, 1999 рік 33, 2000 рік 123, 2001 рік 206, 2002 рік 210. Підставою зазначено фонд №13, книги обліку розрахунків з оплати праці за 1998-2004 роки.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Журжинецького старостинського округу від 30.03.2022 №111 позивачка з 03.03.1988 до теперішнього часу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке за рішенням Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991, внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, станом на 31.12.2014 відносилось до четвертої зони посиленого радіологічного контролю.

15.04.2022 позивач зверталася заявою до Лисянського відділу обслуговування громадян, що в складі відповідача, щодо призначення їй пенсії за віком, до якої додала: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру - 2318-11-00876, заяву - №143, паспорт - НОМЕР_3 , диплом про навчання - НОМЕР_4 , довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 - №128, довідку про зміну назви організації - №51, довідку про прийняття на роботу - №48/01-30, довідку про періоди роботи науковим працівником - №127, документ про виховання 5-х і більше дітей до 6-го віку - НЕ №693668, документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсій - №261, документи про місце проживання (реєстрації) особи - №112, документи про народження дитини та виховання її до 8-річного віку, з 01.01.2006 - 6-річного віку - № НОМЕР_5 , документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 - №27.01.1-14/131, документи, які засвідчують особливий статус особи - №111, заяву про спосіб виплати пенсії б/н, інший документ б/н, посвідчення постраждалого від ЧАЕС НОМЕР_2 , свідоцтво про народження НОМЕР_6 , свідоцтво про народження дитини - НОМЕР_7 , свідоцтво про зміну прізвища, імені та по батькові НОМЕР_8 , свідоцтво про шлюб НОМЕР_9 , трудова книжка НОМЕР_10 .

Листом від 25.04.2022 №2300-0215-8/18895 відповідач повідомив про розгляд заяви позивачки. Зазначив, що необхідний страховий стаж відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 24 роки. Документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 5 років в разі наявності 24 років страхового стажу. Загальний страховий стаж становить 21 рік 17 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою НОМЕР_10 від 22.02.1988, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка організації, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58. У зв`язку з відсутністю необхідного стажу 24 роки, керуючись нормами Закону прийнято рішення від 21.04.2022 №60 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Тому позивачка звернулася в суд з позовом.

Суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України від 28.02.1991 №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з положеннями ст.26 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - ЗУ №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років до 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Оскільки даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 підтверджується, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на дату звернення до відповідача їй виповнилося 54 роки.

Пунктом 4 ч.2 ст.55 Закону №796-XII визначено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Згідно з п.5 ч.2 ст.55 Закону №796-XII встановлено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Вказаними вище довідками підтверджується, що позивачка постійно проживала в зоні посиленого радіологічного контролю та станом на 01.01.1993 такий період становить не менше 4 років. Отже, за наявності станом на 01.01.2022 страхового стажу не менше 29 років позивачка має право на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року, тобто для вірного обчислення страхового стажу особи, є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд врахував, що позивачка зверталася заявою щодо призначення пенсії за віком до відповідача, додавши до заяви перелік документів, що стосувалися записів у трудовій книжці, щодо якої виник спір.

Згідно з абзацом першим ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, на відповідача покладений обов`язок щодо обчислення страхового стажу.

Частиною 3 ст.24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, після повного розрахунку роботодавця з державою відповідні місяці зараховуються до страхового стажу застрахованої особи.

Щодо доводів сторін про відсутність печатки на титульній сторінці трудової книжки позивачки.

На підставі ч.1 ст.62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, архівні довідки необхідні за умови доцільності підтвердити відомості про роботу особи, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній. При цьому стаж обчислюється саме з записів у трудовій книжці.

Згідно з п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

На дату 22.02.1988 заповнення титульної сторінки трудової книжки НОМЕР_10 позивачки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 року) із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 року №412) (далі Інструкція №162).

Відповідно до підп.1.1п.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з підп.2.2 п.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

За відсутності на титульній сторінці трудової книжки позивачки печатки організації наявний підпис відповідальної за видачу трудової книжки особи.

Окремих вимог щодо проставлення печатки організацією на титульній сторінці трудової книжки в зазначеній вище Інструкції не було передбачено. Тому в цій частині доводи відповідача не обгрунтовані.

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_10 позивачка розпочала трудову діяльність з 14.05.1987 (запис №1) та закінчила 30.11.2011 (останній запис про звільнення з роботи). Усі записи трудової книжки виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, завірені підписами уповноважених осіб та печатками роботодавців. Отже, записи трудової книжки є розбірливими для сприйняття. Період вказаної в ній роботи збігається з відомостями, які можливо перевірити в реєстрі страхових осіб.

еріодПЗгаданим вище листом підтверджується не врахування відповідачем всього періоду роботи згідно зі вказаною трудовою книжкою через відсутність печатки на її титульній сторінці. Однак жоден нормативно-правовий акт не містить вимоги щодо недійсності вірних записів щодо трудової діяльності (у т.ч. засвідчених печатками та підписами) із-за відсутності на титульній сторінці печатки організації.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

В постанові Верховного Суду (далі ВС) від 21.02.2018 у справі №687/975/17, викладена правова позиція, в якій вказано, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

ВС у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд також врахував висновки Верховного Суду (далі ВС) викладені у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, в якій ВС наголосив, що: «формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист».

Отже, позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах, а вказані вище записи трудової книжки позивачки підтверджують наявність у неї достатнього стажу для врахування його при обчисленні і призначенні пенсії за віком. Докази внесення завідомо неправдивих відомостей у трудову книжку за участі позивача не доведена.

Тому суд дійшов висновку, що відмовляючи зарахуванні до її страхового стажу вказаних у трудовій книжці НОМЕР_10 періодів відповідач порушив вказані вище норми законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Зважаючи, що у заявлених спірних правовідносинах позивачка зверталася заявою виключно до відповідача, за результатами розгляду заяви позивачки про призначення пенсії за віком прийняте рішення від 21.04.2021 №60 про відмову в призначенні пенсії за віком з підстав, що не узгоджуються зі вказаними вище нормами. Посилання відповідача на прийняття його інших органом УПФУ не підтверджене жодним доказом. У листі від 25.04.2022 для позивача відповідач також не повідомив про такий факт.

Лист відповідача від 25.04.2022 не є актом владно-розпорядчого характеру та не містить владних приписів. Тому позовна вимога визнати його протиправним і скасувати задоволенню не підлягає. Оскільки саме рішенням від 21.04.2021 №60 всупереч вимог закону не враховано позивачці стаж роботи та порушене її право на пенсійне забезпечення, суд дійшов висновку, що належним способом повного відновлення порушених прав є визнання його протиправним і скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав особи та вимог законодавства, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки, розглядаючи звернення пенсіонера про призначення пенсії, відповідач зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним.

Для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, повторно розглянути заяву позивачки від 15.04.2022 про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, зарахувавши та обчисливши її стаж з трудової книжки НОМЕР_10 від 22.02.1988, та прийняти рішення - акт владно-розпорядчого характеру з урахуванням мотивів суду.

Отже, заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 09.05.2022 №0.0..1 в сумі 992,40 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Керуючись ст.ст. 2-20, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення від 21.04.2022 №60 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (19320, Черкаська обл., Звенигородський р-н., с.Журжинці; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15.04.2022 про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зарахувавши та обчисливши її стаж з трудової книжки НОМЕР_10 від 22.02.1988, та прийняти рішення - акт владно-розпорядчого характеру з урахуванням мотивів суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 (19320, Черкаська обл., Звенигородський р-н., с.Журжинці; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 07.07.2022.