Справа № 600/1768/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Чернівці Справа № 600/1768/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рiшення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом вiд 28.10.2021, про відмову виплатити їй грошову допомогу при виході на пенсію в розмiрi десяти мiсячних пенсій на день призначення пенсії у зв`язку з недостатністю спеціального стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до спеціального стажу періоди роботи: з 01.09.1982 по 31.08.1983 у вечiрнiй музичнiй школi м. Марганець (нинi школа мистецтв вiддiлу культури виконкому Марганецької міської ради), як викладача по класу фортепіано, з 02.04.1992 по 31.12.1992 в дитячому закладі Чернівецького виробничого об`єднання Електронмаш як музичного керівника, з 27.08.2003 по 02.02.2011 та з 01.09.2011 по 02.09.2018, як викладача по класу фортепіано та концертмейстера, а з 03.09.2018 по 13.04.2021 викладача інструменталіста спеціальних інструментів Комунальної бюджетної установи Музична школа № 1 м. Чернівців, нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсiй станом на день її призначення.

В обґрунтування позову позивач, посилаючись на пункт 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанову Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, вказував, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу для виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій періоди роботи з 01.09.1982 по 31.08.1983 у вечiрнiй музичнiй школi м. Марганець (нинi школа мистецтв вiддiлу культури виконкому Марганецької міської ради), як викладача по класу фортепіано, з 02.04.1992 по 31.12.1992 в дитячому закладі Чернівецького виробничого об`єднання Електронмаш як музичного керівника, з 27.08.2003 по 02.02.2011 та з 01.09.2011 по 02.09.2018, як викладача по класу фортепіано та концертмейстера, а з 03.09.2018 по 13.04.2021 викладача інструменталіста спеціальних інструментів Комунальної бюджетної установи Музична школа № 1 м. Чернівців, записи про які містяться в трудовій книжці. Вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки невиплата грошової допомоги обмежує його права.

За вказаною позовною заявою, Чернівецьким окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказувало, що немає підстав для зарахування до спеціального стажу періодів роботи позивача з 01.09.1982 по 31.08.1983 у вечiрнiй музичнiй школi м. Марганець (нинi школа мистецтв вiддiлу культури виконкому Марганецької міської ради), як викладача по класу фортепіано, з 02.04.1992 по 31.12.1992 в дитячому закладі Чернівецького виробничого об`єднання Електронмаш як музичного керівника, з 27.08.2003 по 02.02.2011 та з 01.09.2011 по 02.09.2018, як викладача по класу фортепіано та концертмейстера, а з 03.09.2018 по 13.04.2021 викладача інструменталіста спеціальних інструментів Комунальної бюджетної установи Музична школа № 1 м. Чернівців, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги, оскільки вказані посади постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 не передбачені. Тому, на думку відповідача, в діях Головного управління не вбачається жодних протиправних дій щодо позивача.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.04.2021 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі 41 рік 9 місяців .

Згідно записів в трудовій НОМЕР_1 , позивач працював на наступних посадах:

з 01.09.1982 по 31.08.1983 на посаді викладача по класу фортепіано у вечірній музичній школі м. Марганець;

з 01.09.1983 по 20.08.1985 на посаді викладача фортепіано і концертмейстера у дитячій музичній школі м. Марганець;

з 02.04.1992 по 31.12.1992 на посаді музичного керівника в дитячій установі Чернівецького виробничого об`єднання Електронмаш;

з 01.01.1993 по 26.08.2003 на посаді музикального керівника дитячої дошкілької установи міського управління освіти;

з 26.08.2003 по 02.02.2011 на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Чернівецькій музичній школі № 1 (перейменовано комунальна бюджетна установа Музична школа № 1 м. Чернівців);

з 01.09.2011 по час звернення до суду на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстером в комунальній бюджетній установі музична шкода № 1 м. Чернівців (з 03.09.2018 змінено назву посади: викладач-інструменталіст спеціальних інструментів).

Довідкою школи мистецтв відділу культури виконкому Марганецької міської ради від 12.03.2021 № 3 підтверджується, що з 01.09.1982 по 31.08.1983 позивач працювала в вечірній музичній школі на посаді викладача по класу фортепіано; з 01.09.1983 по 20.08.1985 на посаді викладача фортепіано та концертмейстером (за сумісництвом) у дитячій музичній школі м. Марганець;

Згідно довідки дошкільного навчального закладу № 30 Центр розвитку дитини Дивосвіт Управління освіти Чернівецької міської ради від 12.03.2021 № 20, з 01.01.1993 по 26.08.2003 позивач працювала на посаді музичного керівника в дошкільному навчальному закладі № 30 Центр розвитку дитини Дивосвіт Управління освіти Чернівецької міської ради, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Чернівців.

Відповідно до довідки комунальної бюджетної установи Музична школа № 1 м. Чернівців від 14.04.2021 № 10, з 26.08.2003 по 02.02.2011 та з 01.09.2011 по 02.09.2018, позивач працювала на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстером, а з 03.09.2018 по 14.04.2021 (час видачі довідки) - на посаді викладача інструменталіста спеціальних інструментів.

24.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо призначення та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом від 28.10.2021 за № 2400-1706-8/37887 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивачу про те, що не має підстав для виплати йому одноразової допомоги згідно із п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю підстав для врахування періодів роботи до спеціального стажу, що дає право для призначення грошової допомоги.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти пенсій протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з приписами ст. 28 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 № 1060-XII (чинного до 28.09.2017) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі ст. 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Як передбачено ст. 4 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 №1841-III (далі Закон №1841-III, з наступними змінами та доповненнями), позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII, невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Таким чином, позашкільна освіта є складовою системи освіти.

Статтею 12 Закону №1841-III та п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 06.05.2001 за № 433, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Відповідно до ст. 21 Закону № 1841-III, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, з 01.09.1982 по 31.08.1983 позивач працювала на посаді викладача по класу фортепіано у вечірній музичній школі м. Марганець; з 01.09.1983 по 20.08.1985 на посаді викладача фортепіано і концертмейстером у дитячій музичній школі м. Марганець; з 01.01.1993 по 26.08.2003 на посаді музикального керівника дитячої дошкільної установи міського управління освіти; з 26.08.2003 по 02.02.2011 на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстером в Чернівецькій музичній школі № 1 (перейменовано комунальна бюджетна установа Музична школа № 1 м. Чернівців); з 01.09.2011 по 14.04.2021 на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстером в комунальній бюджетній установі музична шкода № 1 м. Чернівців (з 03.09.2018 змінено назву посади: викладач-інструменталіст спеціальних інструментів).

Вказані навчальні заклади віднесені до закладів позашкільної освіти.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Суд звертає увагу на те, що на спірні правовідносини розповсюджується дія вищезазначеного Переліку № 963, який відносить посаду, зокрема, "викладач" до педагогічних посад.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 у № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Таким чином, на переконання суду, викладач по класу фортепіано, викладач - інструменталіст спеціальних інструментів, концертмейстер є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Відповідно до пункту 7-1 частини 1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Як встановлено судом, необхідний стаж у розумінні ст. 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" у позивача наявний (більше 30 років).

Листом від 28.10.2021 за № 2400-1706-8/37887 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивачу про те, що немає підстав для виплати йому одноразової допомоги згідно із п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю підстав для врахування періодів роботи до спеціального стажу, що дає право для призначення грошової допомоги.

Зокрема в листі зазначено, що спеціальний стаж позивача становить 12 років 7 місяців (враховано періоди з 01.09.1983 по 20.08.1985 та з 01.01.1993 по 26.08.2003).

Водночас, не враховано до спеціального стажу наступні періоди, а саме:

з 01.09.1982 по 31.08.1983 у вечiрнiй музичнiй школi м. Марганець (нинi школа мистецтв вiддiлу культури виконкому Марганецької міської ради), як викладача по класу фортепіано, оскільки заклад не передбачений Переліком № 909;

з 02.04.1992 по 31.12.1992 в дитячому закладі Чернівецького виробничого об`єднання Електронмаш як музичного керівника, оскільки відсутня інформація про форму власності установи;

з 27.08.2003 по 02.02.2011 та з 01.09.2011 по 02.09.2018, як викладача по класу фортепіано та концертмейстера, а з 03.09.2018 по 13.04.2021 викладача інструменталіста спеціальних інструментів комунальної бюджетної установи Музична школа № 1 м. Чернівців, оскільки посада викладача по класу фортепіано та концертмейстера (нині викладача інструменталіста спеціальних інструментів) у позашкільних навчальних закладах Переліком № 909 не передбачена.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за № 909 було затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Посада викладача цим переліком не була передбачена, однак, за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 № 397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів музичних шкіл без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 № 01-3/133-02-2.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Водночас, згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 13.02.2019 у справі №233/4308/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні ст. 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Виходячи з наведеного, викладач по класу фортепіано, викладач - інструменталіст спеціальних інструментів, концертмейстер музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, тому стаж роботи позивача на вказаних посадах повинен зараховуватися до його пільгового стажу у розумінні п. "е" ст. 55 Закону № 1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку № 637).

Отже, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує його стаж роботи.

Записами трудової книжки позивача підтверджено, що позивач у період з 01.09.1982 по 31.08.1983 працював на посаді викладача по класу фортепіано у вечірній музичній школі м. Марганець; з 26.08.2003 по 02.02.2011 - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстером в Чернівецькій музичній школі № 1 (перейменовано комунальна бюджетна установа Музична школа № 1 м. Чернівців); з 01.09.2011 по 14.04.2021 - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстером в комунальній бюджетній установі музична шкода № 1 м. Чернівців (з 03.09.2018 змінено назву посади: викладач-інструменталіст спеціальних інструментів).

Беручи до уваги наведене, суд приходить до переконання, що період роботи позивача на посадах викладача по класу фортепіано та концертмейстера, викладача-інструменталіста спеціальних інструментів музичної школи необхідно зарахувати до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років та дає право на призначення одноразової грошової допомоги.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі Порядок № 1191).

Вимоги п. 5 - 7 Порядку № 1191 передбачають, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 вбачається, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (п. 4 Порядку № 1191).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у позивача наявний необхідний спеціальний стаж роботи, його посади відноситься до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому позивач має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 28.10.2021 за № 2400-1706-8/37887.

Поряд з цим, суд вважає обґрунтованими посилання відповідача на те, що період роботи позивача з 02.04.1992 по 31.12.1992 в дитячому закладі Чернівецького виробничого об`єднання Електронмаш як музичного керівника, не може бути зарахований до стажу, який дає право на отримання грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Чернівецьке виробниче об`єднання Електронмаш є позашкільним навчальним закладом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивача, враховуючи висновок суду про неправомірність рішення пенсійного органу, виходячи з повноважень, визначених ст. 245 КАС України, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд приходить до переконання, що ефективним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність свого рішення, оформленого листом від 28.10.2021 за № 2400-1706-8/37887, про відмову у призначені позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому позов підлягає задоволенню частково.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки, позов задоволено частково, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 496,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 132, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 28.10.2021 за № 2400-1706-8/37887.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький