Справа № 520/18158/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 р. Справа № 520/18158/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.11.21 по справі № 520/18158/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправні дії Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 11.08.2021 УМ-12929466;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.08.2021 УМ-12929466 з дотриманням вимоги ЗУ "Про звернення громадян" та вирішити питання порушенні у зверненні по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є особою з інвалідністю II групи внаслідок війни. 11 серпня 2021 року позивачем через урядовий портал направлено на адресу відповідача звернення (пропозиція-зауваження) УМ-12929466 у порядку ЗУ "Про звернення громадян". 18 серпня 2021 року відповідачем на адресу позивача направлена відповідь за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 підписана т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковником юстиції Кирило Ганкевичем. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, які полягають у неналежному розгляді звернення позивача. Зокрема, частиною 2 ст. 14 Закону встановлено, що пропозиції (зауваження) осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, особисто. Однак, звернення позивача розглядав т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковник юстиції Кирило Ганкевичем, який не є першим керівником відповідача. Окрім цього, на думку позивача, як вбачається з відповіді, відповідачем не вирішено жодне питання порушене позивачем у зверненні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 11.08.2021 УМ-12929466.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.08.2021 УМ-12929466 з дотриманням вимоги Закону України "Про звернення громадян".

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що наказом Міністерства оборони України від 10.06.2020 №190 затверджено Положення "Про Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України". Зазначене положення визначає завдання і функції, порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами та повноваження директора Депаратменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України. Так, відповідно до п. 4 Положення - Департамент підпорядковується Міністру оборони України, який безпосередньо здійснює керівництво його діяльністю. Згідно до п. 10 Положення - Депаратамент очолює директор Департаменту, який призначається на посаду та звільняється з посади Міністром оборони України в установленому порядку. Директор Департаменту підпорядковується безпосередньо Міністру оборони України. На посаду директора Департаменту призначається військовослужбовець з вищою юридичною освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра і з оперативно-тактичним рівнем військової освіти. Згідно п.11 Положення - Директор Департаменту здійснює керівництво Департаментом, відповідає за організацію його діяльності, здатність до виконання завдань за функціональним призначенням, в тому числі: здійснює розгляд звернень громадян, проводить особистий прийом громадян, у межах повноважень організовує, забезпечує та контролює надання та оприлюднення публічної інформації; здійснює на підставі доручень Міністра оборони України інші повноваження за напрямами діяльності Департаменту відповідно до законодавства України. Отже, п.11 Положення серед повноважень Директора Департаменту прямо закріплені повноваження здійснювати на підставі доручень Міністра оборони України інші повноваження за напрямами діяльності Департаменту відповідно до законодавства України. Так, директором Департаменту опрацьовано звернення громадянина ОСОБА_1 від 11.08.2021 УМ-12929466 на підставі доручень Державного сектора Міністерства оборони, що відповідає п. 11 Положення. Відповідно до доручення Державного секретаря Міністерства оборони України вих. У-7167 від 05.08.2021 полковнику юстиції ОСОБА_2 та полковнику ОСОБА_3 доручено організувати опрацювання звернення гр. ОСОБА_1 вх. УМ-1287894, 12879226 від 02.08.2021 по суті порушених питань відповідно до вимог законодавства України, нормативно-правових актів Міністерства оборони України. До попереднього доручення У-7167 від 05.08.2021 надано доручення Державного сектора Міністерства оборони вих. У-7539 від 12.08.2021, яке стосується саме звернення про яке йдеться в матеріалах справи. Згідно зазначеного доручення полковнику юстиції ОСОБА_2 та полковнику Дяченку С.В. доручено організувати опрацювання звернення гр. ОСОБА_1 №№ УМ-129294466 від 11.08.2021 порушеного питання разом з вх. У-7167 від 05.08.2021. Департаментом юридичного забезпечення Міністерства оборони України спільно з визначеними співвиконавцями за дорученням керівництва Міністерства оборони України в межах компетенції розглянуто заяву ОСОБА_1 з пропозиціями та зауваженнями від 11.08.2021 УМ - 1299466 від 18.08.2021. Тобто, Міністерством оборони України в порядку, в строки та в межах Закону України "Про звернення громадян" розглянута заява позивача та надана відповідь від 18.08.2020 року особою, якій надано доручення щодо організації опрацювання звернення гр. ОСОБА_1 .

Позивач своїм правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю II групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням від 27.01.2015 року.

11 серпня 2021 року позивачем через урядовий портал направлено на адресу Міністерства оборони України електронне звернення (пропозиція-зауваження) УМ-12929466 у порядку Закону України "Про звернення громадян".

18 серпня 2021 року відповідачем на адресу позивача направлена відповідь №298/3/2380 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , підписана т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковником юстиції Кирило Ганкевичем.

Протиправність дій Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 11.08.2021 УМ-12929466, слугували підставою для звернення позивача до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковник юстиції Кирило Ганкевич не був уповноваженою особою щодо розгляду заяви позивача відповідно до приписів частини 2 статті 14 Закону України "Про звернення громадян". В частині вимоги зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання порушенні у зверненні по суті, суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідь на звернення позивача надана неуповноваженою особою, відсутні підстави досліджувати її зміст. А тому, дана вимога на думку суду є передчасною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України "Про звернення громадян".

Згідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Положеннями статті 9 Закону України "Про інформацію" обумовлено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

При цьому, відповідно до положень частини 2 статті 14 Закону України "Про звернення громадян", пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Матеріали справи не містять доказів, що на момент надання ОСОБА_1 відповіді на його звернення т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковник юстиції Кирило Ганкевич мав право розглядати звернення позивача відповідно до приписів частини 2 статті 14 Закону України "Про звернення громадян".

Тобто, т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковник юстиції Кирило Ганкевич не був уповноваженою особою щодо розгляду звернення позивача, як особи з інвалідністю II групи внаслідок війни.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 11.08.2021р. УМ-12929466, та як наслідок наявність підстав для зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.08.2021р. УМ-12929466 з дотриманням вимоги Закону України "Про звернення громадян".

Поряд із тим, колегія суддів зазначає, що оскільки відповідь на звернення ОСОБА_1 надана особою, яка не входить до кола осіб визначених нормами ч. 2 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", відтак відсутні підстави досліджувати її зміст. А тому, вимога про зобов`язання Міністерства оборони України вирішити питання порушенні у зверненні по суті є передчасною та не підлягає задоволенню.

Щодо посилань апелянта на приписи наказу Міністерства оборони України від 10.06.2020 №190, яким затверджено Положення "Про Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України", пунктом 11 якого передбачено, що серед повноважень Директора Департаменту прямо закріплені повноваження здійснювати на підставі доручень Міністра оборони України інші повноваження за напрямами діяльності Департаменту відповідно до законодавства України, колегія суддів вважає їх безпідставними, через наступне.

Приписами частини 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частинами першою-третьою статті 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Юридична сила закону як основного джерела права, а також його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади, яким у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 85 Конституції України є Верховна Рада України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 17.10.2002 №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) зазначено, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади, а відтак це означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Статтею 92 Конституції України передбачено, зокрема, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді звернення ОСОБА_1 . Міністерство оборони України повинно керуватись саме приписами Закону України "Про звернення громадян", а не Положенням "Про Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України", оскільки закон має вищу юридичну силу.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні їм суперечити, а відтак, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону необхідно застосовувати норми закону, так як він має вищу юридичну силу.

Аналогічний висновок щодо застосування закону як акта, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативно-правовий акт, викладений у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №200/14558/19-а.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 520/18158/21 - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Курило