Справа № 260/3627/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/3627/20 пров. № А/857/6720/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Затолочного В.С., Ніколіна В.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року про відмову у задоволенні заяви щодо встановлення судового контролю (головуючий суддя: Микуляк П.П., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 03.11.2020 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.04.2019;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019, без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону № 2011- XII та з врахуванням положень постанови № 704, згідно оновленої довідки Закарпатського обласного військового комісаріату ХР14620 від 03.08.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2020, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021, позов задоволено.

Позивачем, 16.02.2022 подано заяву про встановлення судового контролю. Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 260/3627/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було проведено перерахунок його пенсії та повідомлено про включення різниці у сумі 95000,86 грн до складу заборгованості, що буде виплачена після надходження коштів із Державного бюджету України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.

Із цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати ухвалу та задовольнити заяву.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на аналогічні підстави викладені у заяві про встановлення судового контролю за судовим рішенням.

Відповідач, 30.05.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду без змін.

Враховуючи те, що від учасників справи не надійшло клопотань про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції дійшов висновку за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав будь-яких доказів того, що рішення суду відповідачем не виконується, чи залишається невиконаним та у якій частині, у зв`язку з чим не будуть поновлені його права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.

На думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 260/3627/20, відповідачем обліковано різницю в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, яка склала 95000,86 грн.

Натомість, вказана сума боргу буде виплачена після надходження коштів із Державного бюджету України (а. с. 109-112).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України.

Також, слід зазначити, що в силу статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, у розглядуваних спірних правовідносинах, відповідач не мав об`єктивної фінансової можливості в повному обсязі виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету України, на виплату перерахованих сум пенсії позивача не виділялись, а тому за встановлених обставин цієї справи, не можна дійти висновку, що позивачу не були перераховані кошти без поважних причин.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 28.12.2020 у справі № 260/3627/20, а тому у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю необхідно відмовити повністю.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд --

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року про відмову у задоволенні заяви щодо встановлення судового контролю у справі № 260/3627/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін