Справа № 520/2017/22
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"30" червня 2022 р. № 520/2017/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Савон О.Ю.

представника позивача - Макаренко М.І.,

представника відповідача - Чалий Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ-СТАЛЬ" (вул. Краснодарська, буд. 11,м. Харків,61110)
до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057)
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "КТ-СТАЛЬ", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

1. Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: №4 від 23.06.2021 форма Н, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, застосовано штраф у розмірі 920,25 грн,; №4 від 23.06.2021 форма В4 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 335631,00 грн.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями) за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100 на суму 593450,00 грн; №4 від 23.06.2021 форма ПС, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 22 142 грн. 40 коп. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100, №4 від 23.06.2021 форма ПН, яким попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригувань у визначений строк та застосовано штраф у розмірі 0 грн. 00 коп.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штраф ними (фінансовими) санкціями) за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства код платежу 11021000 на суму 1 767 338 грн. 75 коп.; рішення №8 від 22.06.2021, яким донараховано 1121,37 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції в розмірі 932,03 грн. та вимогу №8 від 22.06.2021

2. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: №4 від 23.06.2021 форма Н, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, застосовано штраф у розмірі 920,25 грн,; №4 від 23.06.2021 форма В4 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 335631,00 грн.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями) за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100 на суму 593450,00 грн; №4 від 23.06.2021 форма ПС, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 22 142 грн. 40 коп. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100, №4 від 23.06.2021 форма ПН, яким попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригувань у визначений строк та застосовано штраф у розмірі 0 грн. 00 коп.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штраф ними (фінансовими) санкціями) за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства код платежу 11021000 на суму 1 767 338 грн. 75 коп.; рішення №8 від 22.06.2021, яким донараховано 1121,37 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції в розмірі 932,03 грн. та вимогу №8 від 22.06.2021 є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України. А тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини дійшов наступних висновків та мотивів.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 15.04.2021 №4831, 4832, 4833, від 16.04.2021 №4873, виданих Головним Управлінням ДПС у Харківській області головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС у Харківській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платника податків на 2021 рік, на підставі наказу від 16.03.2021 №1721-П проведена планова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ-СТАЛЬ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта (довідка) перевірки, який є його невід`ємною частиною).

За результатами перевірки складено Акт №8591/20-40-07-04-08/39722312 від 19,05,2021, який містить висновки щодо порушення ТОВ «КТ-СТАЛЬ»:

- п.36.1 ст. 36, п.44.1 ст. 44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами і доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1473887 грн., у тому числі за 3 квартал 2017 року на суму 269733 грн., за 4 квартал 2017 рік на суму 157229 грн., за 1 квартал 2018 рік на суму 6056 грн.,, за 2 квартал 2018 рік на суму 9029 грн., за 3 квартал 2018 рік на суму 223945 грн., за 4 квартал 2-18 рік на суму 111807 грн., за 1 квартал 2019 рік на суму 482 грн., за 2 квартал 2019 рік на суму 186340 грн., за 3 квартал 2019 рік на суму 168891 грн., за 4 квартал 2019 рік 40295 грн., за 1 квартал 2020 рік на суму 6338 грн., за 2 квартал 2020 рік на суму 15779 грн., за 3 квартал 2020 рік на суму 204287 грн., за 4 квартал 2020 рік на суму 73676 грн.;

- п. 198.5 ст.198 п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 474760 грн., в т.ч. жовтень 2018 р у сумі 158387 грн., липень 2019 р у сумі 178678 грн., серпень 2019 року у сумі 28640 грн., вересень 2019 р у сумі 56284 грн., грудень 2019 р у сумі 52771 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зарахувався до складу ПК наступного звітного періоду (ряд 21Б) на загальну суму 335631 грн. за грудень 2020 року;

- п. 201.20 ст. 201 Податкового кодексу України від 20.12.2010 №2755-VI зі змінами і доповненнями за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- статті 7, частини 5, статті 8 Закону України від 8 липня 2010 року №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підприємством занижено базу нарахування єдиного внеску до розміру заробітної плати, яка є меншою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць за липень 2018- року на суму 1333,82 грн. Разом за актом перевірки донараховано єдиного внеску у сумі 1121,37 грн.;

- ст.. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, підприємством:

- у січні 2018 року занижено суму нарахування заробітної плати на 1209,42 грн. (звіт від 16.02.2018 №), яку було самостійно відкореговано платником у квітні 2018 року (звіт від 18.05.2018 №). Внаслідок чого занижено суму нарахованого єдиного внеску за січень 2018 року на суму 266,07 грн 9звіт від 16.02.2018 №), яку самостійно відкореговано у звіті за квітень 2018 року (звіт від 18.05.2018 №);

- у лютому 2020 року занижено суму нарахування заробітної плати на 2166,38 грн. (звіт від 10.03.2020 №), яку було самостійно відкореговано платником у квітні 2020 року (звіт від 13.05.2020 №). Внаслідок чого занижено суму нарахованого єдиного внеску за лютий 2020 року на суму 476,62 грн звіт від 10.03.2020 №), яку самостійно відкореговано у звіті за квітень 2020 (звіт від 13.05.2020 №).

ТОВ «КТ-СТАЛЬ», не погоджуючись з висновками, фактами та даними, викладеними в акті перевірки, та, керуючись вимогами п.п.17.1.6 п.17.1. ст.,17, на підставі другого абзацу п.81.3 ст.81, четвертого абзацу п.86.1., п.86.7 ст. 86 ПКУ, надало свої заперечення до вказаного Акту.

За результатами розгляду Заперечення до Акту перевірки ТОВ «КТ-СТАЛЬ» №8591/20-40-07-04-08/39722312 від 19.05.2021 контролюючим органом прийнято рішення про залишення висновків без змін.

26.06.2021 ТОВ «КТ-СТАЛЬ» було отримано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області:

- №4 від 23.06.2021 форма «Н», яким встановлено порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, застосовано штраф у розмірі 920,25 грн.;

- №4 від 23.06.2021 форма «В4» про зменшення розміру від"ємного значення суми ПДВ на 335631,00 грн,

- №4 від 23.06.2021 форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями) за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100 на суму 593 450,00 грн;

- №4 від 23.06.2021 форма «ПС», яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 22 142 грн. 40 коп. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100;

- №4 від 23.06.2021 форма «ПН», яким попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригувань у визначений строк та застосовано щтраф у розмірі 0 грн. 00 коп.;

- №4 від 23.06.2021 форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями) за платежем: податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства код платежу 11021000 на суму 1 767 338 грн. 75 коп.,

- а також рішення №8 від 22.06.2021, яким донараховано 1121,37 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції в розмірі 932,03 грн. та вимогу №8 від 22.06.2021.

Суд зазначає, що підставою для вище вказаних тверджень є висновки відповідача про та, що щодо взаємовідносин з ТОВ «ЮІК «ФОРУМ» (код в ) відповідачем зазначено, що за даними перевірки встановлено, що ТОВ «КТ-СТАЛЬ» без укладання договорів на підставі рахунків фактури виписано податкові накладні на оплату (передплату) за товар та послуги (труба 80x80x3, круг № 6,5 (6м), труба ел/з профільна 80x80x3 (сталь 0-Зпс/сп/кп, 12м,УКТ ЗЕД 7306), транспортні послуги та профнастил ПК-44*1100 цинк та ін.) на адресу ТОВ «ЮІК «ФОРУМ» без встановлення реальності факту реалізації товарів.

За перевіряємий період ТОВ «КТ-СТАЛЬ документально оформлено на адресу ТОВ «ЮІК «ФОРУМ» реалізацію товарів та надання послуг згідно видаткових накладних, які перелічені на стор. 12 акту перевірки (металопрокат та транспортні послуги).

Згідно баз даних АІС «Податковий блок» наявна узагальнена податкова інформація щодо ТОВ «ЮІК «ФОРУМ» (код в ЄДРПОУ 37765197) від 10.01.2019 № 17/20-40-14-05-08.

За результатами аналізу можливості виконання оформлених господарських операцій ТОВ «ЮІК «Форум» (код за ), встановлено нереальність виконання оформлених операцій, виходячи з наступного:

- наявність заяви щодо непричетності до ведення фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 ;

- відсутня документально підтверджена інформація щодо наявності трудових ресурсів для виконання вищенаведених господарських операцій;

- відсутні документально підтверджена інформація щодо наявності основних засобів, необхідних для виконання таких операцій, зокрема складських приміщень, транспортних засобів для перевезення товарів.

ГУ ДФС у Харківській області отримано заяву ОСОБА_1 (вх. ГУ ДФС у Харківській області від 18.12.2018 № П/691) щодо здійснення фіктивного підприємництва без відома ОСОБА_1 як посадової особи ТОВ «ЮІК «Форум» (код за ) (стор. 14 акту перевірки).

Також у ході аналізу єдиного реєстру судових рішень встановлено, що дане підприємство фігурує у кримінальних справах, які розглядалися в судовому порядку.

Виходячи з наведеного відповідачем було зроблено висновок, що ТОВ «ЮІК «ФОРУМ» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкової звітності.

У порушення пп. 14.1.36, пп. 14.1.54, п.14.1, ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, п.5, п.7 Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153 зі змінами та доповненнями підприємством безпідставно занижено суму доходів по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства та по рядку 2120 Звіту про фінансові результати (форма 2) «Іншій операційний дохід», в загальному розмірі 469374 грн., внаслідок не включення до складу інших доходів коштів, отриманих від ТОВ «ЮІК «ФОРУМ», які не пов`язані з постачанням товарів на загальну 469374 гривень.

Щодо взаємовідносин з покупцем ТОВ «Орланд Груп» (код в ) відповідачем було зроблено висновок, що у ході аналізу єдиного реєстру судових рішень по ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» встановлено, що дане підприємство фігурує у кримінальних справах, які розглядалися в - судовому порядку. Наявна інформація щодо пояснень посадових осіб щодо непричетності до господарської діяльності підприємства.

Від Головного управління Національної поліції в Харківській області листом від 13.06.2Q19 №13443/119-24-2019 (вх. від 13.06.2019 № 24894/9) надійшов протокол допиту свідка від 14.01.2019 ОСОБА_2 .

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2018 №0001273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України встановлено, що в 2017 році невстановлені особи, які діяли на території міста Харкова, використовуючи персональні дані ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 придбали суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» () з метою прикриття незаконної діяльності.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 (протокол допиту від 14.01.2019) повідомив, що з моменту реєстрації на його ім`я підприємств ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» ніякої фінансово - господарської діяльності від імені вказаних юридичних осіб не здійснював, договори, бухгалтерські і податкові документи не складав і не підписував, товари, роботи і послуги як керівник не отримував і не надавав (не постачав), із представниками підприємств-контрагентів не зустрічався переговорів не вів. Чим займались вказані підприємства йому не відомо, з моменту їх реєстрації печаток та статутних документів у нього не було.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що підприємство ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» було зареєстровано на його ім`я з метою прикриття незаконної діяльності невідомих осіб та просить всі угоди, укладені від його імені як директора ТОВ «ОРЛАНДГРУП» вважати недійсними.

Необхідно зазначити, що всі надані до перевірки документи (договори поставки, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні) податкові накладні, податкові декларації з податку на додану вартість від імені ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» підписані ОСОБА_2 , який повідомив про непричетність до фінансово -господарської діяльності вказаного підприємства.

Таким чином, встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій з постачальниками ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» з урахуванням реального часу здійснення таких операцій, місцезнаходження майна, наявності необхідних (достатніх) трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення діяльності, пов`язаної з виробництвом та/або купівлею/продажом товарів.

З огляду на вищенаведені факти відповідачем було зроблено висновок, що підприємство ТОВ "ОРЛАНД ГРУП" не мало ресурсів та змоги на здійснення придбання у ТОВ "КТ СТАЛЬ" зазначеного товару та подальшої його реалізації.

Відповідно до ст. 83 Податкового Кодексу України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

З огляду на вищевикладене не підтверджено реалізацію ТОВ «КТ СТАЛЬ» ТМЦ (труба, електрод) на користь ТОВ «ОРЛАНД ГРУП».

Також отримано інформацію від СУ ГУНП в Харківській області в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001273 від 30.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, під час якого встановлено, що в 2017-2018 невстановлені особи, які діяли на території міста Харкова, використовуючи персональні дані ОСОБА_2 , придбали суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» з метою прикриття незаконної діяльності.

Вироком від 07.11.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, тобто ОСОБА_2 фізично не міг підписувати первинні документи та здійснювати господарські операції від імені ТОВ «ОРЛАНД ГРУП».

Також, вироком від 07.11.2018 встановлено, що Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 05.12.2016 в свою чергу ТОВ «ОРЛАНД ГРУП» було зареєстровано 06.10.2016 (в момент коли ОСОБА_2 ще відбував покарання) та відповідно єдиним засновником є ОСОБА_2 .

Також відповідачем було встановлено, що на підставі наданих бухгалтерських та первинних документів встановлено, що ТОВ «КТ-СТАЛЬ» віднесло до складу витрат суми по списанню матеріалів по Кт рахунку 20 «Матеріали» на ремонт орендованих приміщень на підставі первинних документів (про проведення поточних ремонтів орендованих приміщеннях).

На підставі наданих до перевірки оборотів рахунків 20 «Матеріали», 93 «Витрати на збут», 90 «Собівартість», 79 «Финансовий результат» встановлено, що вказані операції відображені наступними бухгалтерськими проводками за період 01.07.2017-31.12.2017 році на загальну суму 2012275 грн:

Дт 93 «Витрати на збут» Кт 20 « Матеріали» на суму 2 012 275 гривень.

Дт 79 «Фінансовий результат» 93 «Витрати на збут» на суму 2 012 275 гривень.

Б) В ході проведення планової виїзної документальної перевірки встановлено, що підприємством ТОВ «КТ-СТАЛЬ» (замовник) було укладено договір №01/09-2011 від 01.09.2020р з ТОВ «Будпостач 2017» податковий номер 41449034 (Підрядник) на придбання послуг ремонту орендованого приміщення.

На виконання умов договору ТОВ «Будпостач 2017» надано на адресу ТОВ «КТ-СТАЛЬ» наступні первинні документи : акт виконаних робіт по формі № КБ 2, КБ 3 та відомості.

Також, у ході проведення планової виїзної документальної перевірки встановлено, що підприємством ТОВ «КТ-СТАЛЬ» у відповідних податкових періодах, були списані матеріали по Кт рахунка 20 «Матеріали» на підставі Актів списання матеріалів, наказів по підприємству по наступним орендованим автомобілям (стор. 35 акту перевірки).

За сукупністю норм законодавства, які зазначені на стор. 37-41, ремонт орендованих основних засобів відображається в бухгалтерському обліку СГД наступними проводками:

Дт 15 «Капітальні іевестиції» Кт 20 « Матеріали»

Дт 10 «Основні засоби» Кт 15 «Капітальні інвестиції»

Дт 13 «Зношення (амортизація) необоротних активів» Кт 10 «Основні засоби»

На підставі викладеного встановлено, що ТОВ «КТ СТАЛЬ» в порушення ведення бухгалтерського обліку безпідставно віднесено до складу витрат по рахунку 93 «Витрати на збут» витрати понесені від здійснення ремонту орендованих основних засобів.

У порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.8. П(С)БО 14 «Оренда» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 р. N181, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 за N 487/4708), п.18 П(С)БО 16 Витрати" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 N318; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за N27/4248), підприємством ТОВ «КТ-СТАЛЬ» завищено Інші операційні витрати р.2180 Ф2 за рахунок безпідставно віднесених витрат по здійсненню ремонту орендованих приміщень та орендованого транспорту.

Враховуючи викладене, у порушення п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п. 11 П(С)БО 16 Витрати", п.8. П(С)БО 14 «Оренда» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 p. N 318; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248), підприємством ТОВ «КТ-СТАЛЬ» завищено суму витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку, на загальну суму 3 720 317 гривень.

Також відповідачем було встановлено, що при опрацюванні первинних бухгалтерських документів, видаткових та податкових накладних, реєстрів отриманих податкових накладних та згідно Додатка №5 „Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлено що ТОВ «КТ-СТАЛЬ» мало взаємовідносини з ТОВ «УГП-БУД» (код в ) та ТОВ «ОКТАВІЯ ТРЕЙД» (код в ) з придбання послуг з порізки металопрокату.

ТОВ «КТ-СТАЛЬ» укладено договори про виконання робіт (послуг) з ТОВ «ОКТАВІЯ ТРЕЙД» №15/05У-19 від 15.05.2019 та № 05П20 від 05.08.2020. - У ході перевірки ТОВ «КТ СТАЛЬ» на виконання умов договорів щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «УГП-БУД» та ТОВ «ОКТАВІЯ ТРЕЙД» надані первинні документи щодо придбання послуг, а саме сертифікати, акти виконаних робіт, акти приймання передачі на порізку та акти прийманні передачі з порізки, ТТН на перевезення ТМЦ.

Згідно проведеного аналізу наданих первинних документів щодо придбання послуги порізки металопрокату встановлено, що номенклатура та розмір переданих та повернутух ТМЦ (металопрокату) з оброблення не відрізняються. До перевірки не надано будь якого документального підтвердження щодо розшифрування послуги, оброблення ТМЦ, замовлень, креслень на розміри та форми порізки ТМЦ (металопрокату тощо до отриманої послуги. Згідно даних первинних документів наданих на перевірки номенклатура та розміри придбаних та реалізованих ТМЦ (металопрокату) є ідентичними.

На підставі вищевикладеного відповідачем було зроблено висновок, що не є можливим підтвердити виконання послуг з порізки металопрокату ТОВ «УГП-БУД» та ТОВ «ОКТАВІЯ ТРЕЙД». Також не підтверджується використання даних послуг у господарській діяльності ТОВ «КТ СТАЛЬ» та яким чином вплинули на його фінансово-господарську діяльність і на отримання прибутку підприємства.

Також відповідачем встановлено, що ТОВ «КТ-СТАЛЬ» були виписані податкові накладні, але, які не своєчасно були зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено вимоги п. 120 1.1 ст. 120, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Інформація щодо несвоєчасно зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових наведено:

період№ ПНдата виписки ПН/РКдата реєстрації ПН/РКкількість ДНІВ затримкисума ПДВ за ПН/РКрозмір штрафу %сума ШС
31.12.20193004.12.201903.01.2022313,33101,33
31.12.20193104.12.201903.01.202035966,6710596,67
31.12.20193206.12.201928.01.202028344,52068,90
31.12.20191021.12.201928.01.202013344,51034,45
31.12.20191402.12.201928.01.202028344,52068,90
31.01.20206331.01.202021.02.0150,00
Всього 920,25
Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Отже, на порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних фінансова санкція складає 920,25 гривень.

У ході перевірки встановлено, що при опрацюванні первинних бухгалтерських документів, податкових накладних, реєстрів отриманих податкових накладних та згідно Додатка №5 „Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлено що ТОВ «КТ-СТАЛЬ» мало взаємовідносини з ТОВ «АВТОТОР СХІД» (код в ).

У ході перевірки встановлено, що без укладання договору ТОВ «АВТОТОР СХІД» придбавало ТМЦ (запчастини).

При опрацюванні первинних бухгалтерських документів, податкових накладних, реєстрів отриманих податкових накладних та згідно Додатка №5 „Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлено що ТОВ «КТ-СТАЛЬ» мало взаємовідносини з ТОВ «РОМЕРО СТІЛ ІНК» (код в ).

У ході перевірки встановлено, що без укладання договору ТОВ «РОМЕРО СТІЛ ІНК» придбавало ТМЦ (запчастини).

Податкові накладні було включено до складу податкового кредиту відповідного періоду та відображено в додатку 5 декларації з ПДВ за відповідний період, а саме, в загальній сумі 1578 грн., в т.ч. за березень 2019 у сумі 1578 грн. Вищевказані податкові накладні було зареєстровано в ЄРПН.

Підприємством не надано документального підтвердження того, яким чином отримані ТМЦ (запчастини) від СГД ТОВ «Автотор Схід» та ТОВ «Ромеро Стіл Інк» були використані у господарській діяльності підприємства, не надано документального підтвердження оприбуткування та використання у діяльності (ремонт та заміну запчастин).

Згідно баз даних АІС «Податковий блок» наявна узагальненої податкова інформація щодо ТОВ «АВТОТОР СХІД» (код за ) за звітний період декларування ПДВ травень 2019 року - лютий 2020 року щодо проведення фінансово господарських операцій з покупцями та постачальниками за період травень 2019 року -лютий 2020 року

Згідно баз даних АІС «Податковий блок» наявна узагальненої податкова інформація щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромеро Стіл Інк» (податковий номер 42581751) від 30.01.2020 № 69/20-40-05-17-05/42581751за звітні періоди декларування ПДВ березень - квітень 2019 року.

Згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань у відношенні ТОВ «Автотор Схід» та постачальників ТОВ «Ромеро Стіл Інк» здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Також проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.07.2017 по 31.12.2020 у загальній сумі 144 461 610 грн, у т. ч. за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 у сумі 19 346 260 грн, 2018 у сумі 45 365 103 грн, за 2019 у сумі 39 835 409 грн, за 2020 рік у сумі 39 914 838 грн, на підставі таких документів: договори, податкові накладні, рахунки на продаж ХМЦ, оборотно-сальдові відомості по рахунках бухгалтерського обліку 64.4 "Податковий кредит", банківські виписки з додатками, касові книги з додатками, реєстри отриманих податкових встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 10.1 Декларацій «Придбання товарів/послуг на митній території України з основною ставкою» на загальну суму 7 847 грн, у т.ч. за листопад 2020 у сумі 7 847, 00 гривень.

За результатами опрацювання даних Автоматизованої системи співставлення розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів при співставленні даних розділу II додатку № 5 до податкової декларації з ПДВ "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлено розбіжність по контрагентам-постачальникам.

При опрацюванні розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість встановлено наступне:

Згідно бази автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, встановлено, що підприємство до складу податкового кредиту в податкових деклараціях з ПДВ зайво включило до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі у загальній сумі 7 847, 00 грн, у т.ч. за листопад 2020 у сумі 7 847, 00 гривень.

У порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «КТ СТАЛЬ» завищено податковий кредит в податкових деклараціях у розмірі 7 847, 00 гривень.

Крім цього перевіркою повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати та нарахування єдиного внеску, встановлено, що на порушення підпункту 5 пункту 2 розділу III Порядку нарахування та сплати платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 «Про затвердження Інструкції про Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, підприємством в звітах за липень 2018 (звіт від 20.08.2018 № ), серпень 2018 (звіт від 18.09.2018 № ) по найманому працівнику ОСОБА_3 було здійснено нарахування єдиного внеску за ставкою 8,41 відсотків на заробітну плату зазначеного працівника за вказані періоди, хоча копії довідок з акту огляду в медико-соціальній експертній комісії працівника ОСОБА_3 підприємством було отримано пізніше, а саме:

- довідка № 480744 дата проходження огляду 27.06.2017, дата проходження чергового огляду 13.06.2018;

- довідка № 967084 дата проходження огляду 19.09.2018, дата проходження чергового огляду 19.09.2018.

Абзацом першим частини 5 статті 8 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з частиною 13 статті 8 Закону № 2464 єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, інших юридичних осіб, в яких працюють інваліди, встановлюється у розмірі 8,41 відсотків визначеної пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464 бази нарахування єдиного внеску для працюючих інвалідів.

Тобто, єдиний внесок у розмірі 8,41 відсотків встановлено лише для підприємств, установ, організацій та інших юридичних осіб, де працюють інваліди, дана норма не поширюється на фізичних осіб - підприємців (роботодавців).

Підтвердженням встановлення працівнику інвалідності є завірена копія довідки до акта огляду в медико-соціальній експертній комісії про встановлення групи інвалідності. Завірення копії довідки здійснюється безпосередньо підприємством. Нарахування єдиного внеску в розмірі 8,41% здійснюється з дати встановлення інвалідності (але не раніше одержання завіреної копії довідки до акта огляду в медико-соціальній експертній комісії) (підпункт 5 пункт 2 розділу III Порядку нарахування та сплати платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 «Про затвердження Інструкції про Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями).

Отже, нарахування єдиного внеску у розмірі 8,41 відсотків на заробітну плату працюючому інваліду здійснюється в період з дати встановлення групи інвалідності, але не раніше одержання роботодавцем завіреної копії довідки з акту огляду в медико-соціальній експертній комісії та закінчується датою скасування інвалідності на підставі рішення даної комісії. При цьому, до дати одержання завіреної копії зазначеної довідки та після дати скасування інвалідності, роботодавець нараховує єдиний внесок у розмірі 22 відсотків.

Так на порушення статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підприємством занижено базу нарахування єдиного внеску за ставкою 22% на 6092,18 грн та завищено базу нарахування єдиного внеску за ставкою 8,41% на 6092,18 гривень.

Абзацом другим частини 5 статті 8 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, у разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Підпунктом 6 пункту 2 розділу III Порядку нарахування та сплати платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 «Про затвердження Інструкції про Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, встановлено, що вимоги щодо нарахування єдиного внеску на заробітну плату (дохід), що не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, не застосовуються до: заробітної плати (доходу) працівника з інвалідністю, який працює на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи - підприємця, у тому числі яка обрала спрощену систему оподаткування, де застосовується ставка 8,41 відсотка.

З огляду на викладене та на порушення частини 5 статті 8 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підпункту 6 пункту 2 розділу III Порядку нарахування та сплати платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 «Про затвердження Інструкції про Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, підприємством занижено базу нарахування єдиного внеску до розміру заробітної плати, яка є меншою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць.

Так по найманому працівнику ОСОБА_3 занижено базу нарахування єдиного внеску на загальну суму 1333,82 грн, а саме за липень 2018 на 1333,82 грн.

Також, у ході перевірки повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати та нарахування єдиного внеску, встановлено, що на порушення ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, підприємством:

- у січні 2018 року занижено суму нарахування заробітної плати на 1209,42 грн (звіт від 16.02.2018 № ), яку було самостійно відкориговано платником у квітні 2018 року (звіт від 18.05.2018 № );

- у лютому 2020 року занижено суму нарахування заробітної плати на 2166,38 грн (звіт від 10.03.2020 № ), яку було самостійно відкориговано платником у квітні 2020 року (звіт від 13.05.2020 № ).

Щодо взаємовідносинам позивача із ТОВ «ЮІК «ФОРУМ» () судом встановлено, в акті перевірки висновок про порушення вимог чинного законодавства зроблений податковим органом виходячи виключно із податкової інформації згідно податкових баз АІС «Податковий блок», без дослідження первинних бухгалтерських документів.

Під час здійснення господарських операцій із даним контрагентом, він був-зареєстрований як юридична особа, мав правову дієздатність, що вбачається із Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також судом встановлено, що позивачем на користь ТОВ «ЮІК «Форум» було реалізовано товар, що не заперечується відповідачем. Недоліків у первинних господарських документах на підтвердження такої операції податковою не виявлено.

Підтвердженням реальності господарських операцій є відповідно видаткові накладні, рахунки на оплату, довіреності на отримання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, що не заперечується відповідачем по справі.

За результатами господарських операцій були виписані відповідні податкові накладні, недоліків яких податковим органом в акті перевірки не виявлено.

Покупцем ТОВ «ЮІК «Форум» здійснено оплату за придбаний товар на користь постачальника ТОВ «КТ-Сталь» в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. Позивач відобразив отриманий прибуток у своїй звітності, нарахував ПДВ.

Позивачем на користь ТОВ «ЮІК «Форум» було реалізовано товар, що не заперечується податковою. Недоліків у первинних господарських документах на підтвердження такої операції податковою не виявлено.

За результатами такої операції в майновому та бухгалтерському обліках позивача відбулись відповідні зміни, що підтверджується роздруківкою по кількості, номенклатурі, ціни, вартості за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, карткою по бухгатерському рахунку контрагента за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, реєстром видаткових накладних.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Орланд Груп» судом встановлено, що в акті перевірки висновок про порушення вимог чинного законодавства зроблений податковим органом виходячи виключно із податкової інформації згідно податкових баз АІС «Податковий блок» без дослідження первинних бухгалтерських документів.

Під час здійснення господарських операцій із даним контрагентом, він був зареєстрований як юридична особа, мав правову дієздатність, що вбачається із Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачем на користь ТОВ «Орланд Груп» було реалізовано товар, що не заперечується податковою. Недоліків у первинних господарських документах на підтвердження такої операції податковою не виявлено.

За результатами такої операції в майновому та бухгалтерському обліках позивача відбулись відповідні зміни.

Підтвердженням реальності господарських операцій є відповідно видаткова накладна, рахунок на оплату.

За результатами господарських операцій була виписана відповідно податкова накладна, недоліків якої податковим органом в акті перевірки не виявлено.

Покупцем ТОВ «Орланд Груп» здійснено оплату за придбаний товар на користь постачальника ТОВ «КТ-Стадь» в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням, Позивач відобразив отриманий прибуток у своїй звітності, нарахував ПДВ.

Позивачем на користь ТОВ «Орланд Груп» було реалізовано товар, що не заперечується податковою. Недоліків у первинних господарських документах на підтвердження такої операції податковою не виявлено.

За результатами такої операції в майновому та бухгалтерському обліках позивача відбулись відповідні зміни, що підтверджується роздруківкою по кількості, номенклатурі, ціни, вартості за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, карткою по бухгатерському рахунку контрагента за період з 01.07.2017 по 31.12.2020.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Будпостач 2017» судом встановлено, що під час здійснення господарських операцій із даним контрагентом, він був зареєстрований як юридична особа, мав правову дієздатність, що вбачається із Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та підтверджується Витягом з реєстру платників податку на додану вартість, детальною інформацією про юридичну особу з ЄДР, Випискою з ЄДР, Описами документів, що надаються державному реєстратору, Наказом про призначення керівника, Довідкою про відкриття рахунку в банківській установі, Статутом.

У зв`язку із виробничою необхідністю позивач замовив у ТОВ «Будпостач 2017» роботи із ремонту в орендованих складських приміщеннях. Виробничу необхідність здійснення ремонтних робіт позивач обґрунтовує в тому числі службовою запискою від 10.03.2020, Наказом про необхідність проведення аналізу необхідності поточного ремонту в орендованому складському приміщенні від 18.05.2020, Актом результатів огляду складського нежитлового приміщення від 29.05.2020, Наказом про проведення поточних ремонтних робіт в орендованому складському приміщенні від 01.09.2020.

Між сторонами було укладено договір підряду. Роботи виконані належним чином, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт, Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт, Договірною ціною, Локальним кошторисом на будівельні роботи, Відомістю ресурсів.

За результатами такої операції в майновому стані та бухгалтерському обліках позивача відбулись відповідні зміни.

Позивачем на підставі рахунку здійснено оплату за ремонтні роботи, що підтверджується платіжним дорученням. Позивач відобразив витрати у своїй звітності.

Суд зазначає, що в акті перевірки не зазначено недоліків в наданих до перевірки первинних бухгалтерських документах.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Октавія Трейд» судом встановлено, що під час здійснення господарських операцій із даним контрагентом, він був зареєстрований як юридична особа, мав правову дієздатність, що вбачається із Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та підтверджується Інформацією з ЄДР, Статутом, Витягом ЄДР, Наказом про призначення керівника.

У зв`язку із виробничою необхідністю позивач замовив у ТОВ «Октавія Трейд» послуги із порізки металу. Виробнича необхідність послуг із порізки металу пов`язана зокрема із тим, що габарити придбаних металовиробів не дозволяли здійснювати зберігання такого товару на орендованих складських приміщеннях підприємства позивача, орендованих з метою роздрібної торгівлі товаром, тобто технічні характеристики складських приміщень не дозволяли здійснювати зберігання товару у зв`язку із його габаритами, фізично вмістити придбані металовироби за довжиною.

Окрім того, орендовані підприємством позивача автотранспортні засоби за технічними характеристиками також не дозволяли здійснювати переміщення металовиробів таких розмірів для виробничих цілей та їх подальшої реалізації контрагентам, Умови договору порізки металу передбачали можливість здійснення заявою на порізку металу усно. Зважаючи, що замовлені послуги стосувались тільки порізки металу без послуг щодо виготовлення та перетворення товару із матеріалу, тому загальна кількість металовиробів, переданих для порізки, та загальна кількість металовиробів, прийнятих після порізки, не можуть відрізнятись. Одиниця виміру металовиробів визначена- сторонами відповідно до Державного класифікатора України ДК 011-96 «Класифікатор системи позначень одиниць вимірювання та обліку».

На підтвердження зазначеного, позивачем били надані документи переміщення товару на роздрібні складські приміщення, орендовані підприємством позивача, технічні паспорти орендованих складських приміщень, технічні паспорти грузових автомобілів, документи щодо перебування автомобілів у користуванні чи у власності позивача.

Між сторонами було укладено договори про виконання робіт (послуг), до яких сторонами погоджено специфікації. Послуги надані належним чином, що підтверджується актами здачі - прийняття робіт (наданих послуг), рахунками-фактурами, Актами приймання-передачі металопрокату в обробку та з обробки, Товарно-транспортними накладними.

За результатами такої операції в майновому стані та бухгалтерському обліках позивача відбулись відповідні зміни.

Позивачем на підставі рахунку здійснено оплату за надані послуги, що підтверджується платіжними дорученням. Позивач відобразив, витрати у своїй звітності.

Суд зазначає, що в акті перевірки не зазначено недоліків в наданих до перевірки первинних бухгалтерських документах.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «УГП - БУД» судом встановлено, що під час здійснення господарських операцій із даним контрагентом, він був зареєстрований як юридична особа, мав правову дієздатність, що вбачається із Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та підтверджується Відомостями про підприємство, Витягом з реєстру платників податку на додану вартість, інформацією з ЄДР, Статутом, Витягом ЄДР, Наказом про призначення керівника.

У зв`язку із виробничою необхідністю позивач замовив у ТОВ «УГП-БУД» послуги із порізки металу. Між сторонами було укладено договори про виконання робіт (послуг), до яких сторонами погоджено відповідні специфікації. Послуги надані належним чином, що підтверджується актами здачі - прийняття робіт (наданих послуг), рахунками-фактурами, Актами приймання-передачі металопрокату в обробку та з обробки, Товарно-транспортними накладними.

Наявність у контрагента працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, підтверджується Довідкою, свідоцтвами та сертифікатами.

За результатами такої операції в майновому стані та бухгалтерському обліках позивача відбулись відповідні зміни.

Позивачем на підставі рахунку здійснено оплату за надані послуги, що підтверджується платіжними дорученням. Позивач відобразив витрати у своїй звітності.

Суд зазначає, що в акті перевірки не зазначено недоліків в наданих до перевірки первинних бухгалтерських документах.

Окрім того, між ТОВ «КТ-Сталь» та ТОВ «УГП-БУД» було укладено Договір оренди нежитлових приміщень, які передані Орендарю за актами приймання-передачі. Послуги з оренди надавались належним чином, що підтверджується актами наданих послуг.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «АВТОДОР СХІД» та ТОВ «РОМЕРО СТІЛ ІНК судом встановлено, що відповідно до видаткових накладних ТОВ «КТ-Сталь» придбало у ТОВ «АВТОДОР СХІД» та ТОВ «РОМЕРО СТІЛ ІНК» запчастини для плазмового різання металу. Придбані запчастини були використані для здійснення ремонту верстатів плазмового різанні металу, придбаних позивачем у ТОВ «Хартленд Трейд» (код ЄДРПО 42192415) та ТОВ «АГРОСЕРВІС ЛЮКС» () на підставі видаткових накладних.

На підтвердження змін в бухгалтерському та майновому стані позивача по взаємовідносинам із ТОВ «Автотр Схід» позивачем надаємо аналіз контрагента за серпень 2019 року, картку по бухгалтерському рахунку 207 за серпень 2019 року, видаткову накладу №99 від 28.08.2019, рахунок №82019/742 від 15.08.2019, платіжне доручення №6720 від 19.08.2019, податкову накладну №55 від 19.08.2019.

На підтвердження змін в бухгалтерському та майновому стані позивача по взаємовідносинам із ТОВ «Ромеро Стіл Інк» надаємо картку по бухгалтерському рахунку 207 за березень 2019 року, видаткову накладну №ХЗС00000078 від 26.03.2019, податкову накладну №32 від 26.03.2019, договір про переуступку права вимоги від ТОВ «Ромеро Стіл їж» до нового кредитора ТОВ «ХЗСС» №11 від 25.03.2019, рахунок №32019/774 від 25.03.2012, платіжне доручення №4613 від 26.03.2019.

Окрім того, у період, що перевірявся, позивачем власними силами за рахунок власних коштів було здійснено ремонт орендованих приміщень та автотранспортних засобів, що підтверджується відповідними документами.

Враховуючи наявність у Позивача належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, висновки ГУ ДФС у Харківській області щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства України є протиправними.

Факт того, що контрагенти на момент виписки податкових накладних мали право на виписку податкових накладних і були зареєстровані як платники податку на додану вартість, не оспорювався ГУ ДПС у Харківській області.

Якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податкова інспекція не визнає обґрунтованим віднесення сплачених сум до податкового кредиту, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність за несплату податків продавцями, за невідображення ними необхідних показників в податковому обліку, а також за інші порушення податкового законодавства ними.

Всі податкові накладні були зареєстровані належним чином у визначеному Законом порядку, що підтверджується реєстрами податкових накладних, отриманих від постачальників. В Акті перевірки не міститься жодного зазначення про те, що податкові накладні складені з порушенням вимог Закону, містять недоліки, складені неналежним чином, тощо.

Суд зазначає, що згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1, п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) передбачено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію (згідно із Законом №1724-VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом №1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення). Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (згідно із Законом №1724 VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом №1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції: підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.).

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час початку періоду перевірки), об`єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу ( п. 135.1 ст. 135 ПК України, в редакції, чинній на час початку перевіряємого періоду). При цьому формування складу податкового кредиту відбувається за правилами встановленими Податковим кодексом України.

Згідно п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг ( в редакції після внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, а в редакції, до внесення змін зазначеним законом - до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду ( в редакції після внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, а в редакції, до внесення змін зазначеним законом - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду).

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. ( п. 201.1, п.201.7, 201.10 ст. 201 ПК України).

Таким чином, для визначення податкового кредиту, господарські операції повинні бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність доказів сплати вартості товарів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Суд зазначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті. Отже, такі визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагента позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару визнається судом належним та допустимим доказом реальності вчинених між позивачем та контрагентом позивача господарських операцій.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди позивачем, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового обліку.

Доводи відповідача про наявність податкової інформації відносно всіх контрагентів позивача, у тому числі, щодо відсутності трудових ресурсів та основних фондів, що, на думку відповідача, свідчить про нереальність укладених правочинів, суд не бере до уваги оскільки така інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагентів позивача та їх постачальників, без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру господарських правовідносин, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентами, якщо не буде доведено їх безпосередню участь у зловживанні. Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України.

Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Зазначену правову позицію зазначено Верховним Судом у постановах, від 24 січня 2018 року у справі №824/942/13, від 14 березня 2018 року у справі №803/1198/16.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Зазначену правову позицію висловлено Верховним Судом , у постановах від 11.09. 2018 року у справі №804/4787/16, від 12.06.2018 року у справі № 802/1155/17-а

Щодо посилання відповідача на зміст вироків, то вказане суд вважає необґрунтованими, оскільки з аналізу вище зазначених вироків вбачається, що судом не досліджувались спірні господарські операції позивача, а отже висновки відповідача про нереальність господарських операцій є лише припущенням так як встановлені у вироках обставини не мають значення для податкового спору.

Вище зазначена позиція суду також підтримується позицію Верховного Суд яка викладена у постанові від 08.11.2018 року у праві № 826/15028/17, № 805/649/15-а від 05.06.2018 року.

Крім цього відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 14.05.2019р. у справі №826/19832/14 (адміністративне провадження №К/9901/8587/18) зазначається, що Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань».

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Висновок відповідача про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних доказів у їх сукупності.

Крім того, правова позиція Верховного Суду викладена, в постанові Верховного Суду від 24.01.2019р. у справі №810/1499/17 (адміністративне провадження №К/9901/3418/17) полягає в наступному:

З огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат платника податків не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 21.02.2018р. у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17), в якій зазначається, що для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціпи за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України. Так, господарські операції позивача з зазначеними вище контрагентами здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними та підтверджуються необхідними документами. При цьому, зазначено, що податкова інформація по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Водночас, правова позиція Верховного Суду викладена також в постанові Верховного Суду від 03.04.2018р. у справі №804/1963/17 (адміністративне провадження №К/9901/341 8/1 7) та полягає в тому, що посилання податкового органу на те, що контрагенти особисто не с виробниками товару (продукції), не доведення дотримання ними Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, за умови, що податковий кредит за результатами придбання послуг перевезення податковим органом взагалі не перевірявся, недотримання особливостей постачання та приймання товару, є неприйнятним, оскільки до умов формування податкового кредиту безпосереднього відношення не мають. Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання Товариством, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності.

Відповідно до статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з урахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

З огляду на вищезазначене, суд доходить вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на його підставі, - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судова практика вирішення податкових спорів також виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та суперечливі.

Також, не надано відповідачем жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Компанія Вестберга таксі Актіеболаг та Вуліч проти Швеції, Суд звертав увагу на необхідність покладення обовязку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 КАС України.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення рішення №4 від 23.06.2021 форма В4 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 335631,00 грн.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями) за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100 на суму 593450,00 грн; №4 від 23.06.2021 форма ПС, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 22 142 грн. 40 коп. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100, №4 від 23.06.2021 форма ПН, яким попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригувань у визначений строк та застосовано штраф у розмірі 0 грн. 00 коп.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штраф ними (фінансовими) санкціями) за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства код платежу 11021000 на суму 1 767 338 грн. 75 коп. винесено Головним управління ДПС у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про скасування податкових повідомлень рішень №4 від 23.06.2021 форма Н, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, застосовано штраф у розмірі 920,25 грн., рішення №8 від 22.06.2021, яким донараховано 1121,37 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції в розмірі 932,03 грн. та вимоги №8 від 22.06.2021 то в цій частині позов не підлягає задоволенню оскільки в своїй позовній заяві сам позивач не зазначає підстав незгоди з вище вказаними рішеннями відповідача.

Крім цього як було встановлено судом вище відповідачем в повній мірі в акті перевірки викладено обставини яки визначають порушення позивача.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ-СТАЛЬ" (вул. Краснодарська, буд. 11,м. Харків,61110) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: №4 від 23.06.2021 форма В4 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 335631,00 грн.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями) за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100 на суму 593450,00 грн.; №4 від 23.06.2021 форма ПС, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 22 142 грн. 40 коп. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14060100; №4 від 23.06.2021 форма ПН, яким попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригувань у визначений строк та застосовано штраф у розмірі 0 грн. 00 коп.; №4 від 23.06.2021 форма Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання (у тому числі за штраф ними (фінансовими) санкціями) за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства код платежу 11021000 на суму 1 767 338 грн. 75 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ-СТАЛЬ" сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі у сумі 20000,00 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 30 червня 2022 року.

Суддя Спірідонов М.О.