Справа № П/811/579/16(2-ап/811/11/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2022 року м. Дніпросправа № П/811/579/16(2-ап/811/11/17)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року (головуючий суддя: Брегей Р.І.) по адміністративній справі № П/811/579/16 (2-ап/811/11/17), розглянутої у загальному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про стягнення коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.05.2016 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Світловодської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Кіровоградській області (далі Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди.

Ухвалами суду від 01.09.2016 року, 21.12.2018 року, 29.05.2019 року здійснена заміна відповідача Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області правонаступником Олександрійською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС України у Кіровоградській області, яка в свою чергу змінена на правонаступника ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Ухвалою суду від 14.12. 2017 року виділені в окреме провадження позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій щодо звільнення з роботи; визнання протиправним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В іншій частині, згідно з уточненим адміністративний позовом від 04.01.2019 року ОСОБА_1 конкретизовані виплати, які він не отримав при звільненні зі служби, та предметом розгляду зазначеної справи є вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування йому заробітної плати в повному обсязі за період роботи на займаній посаді 01.01.2015 року - 19.04.2016 року.

Позивач просив зобов`язати відповідача здійснити донарахування індексації заробітної плати у розмірі 7 958,23 грн. за період грудень 2014 року грудень 2015 року, середнього заробітку за час відрядження 103,26грн., посадового окладу за січень 2015 року-квітень 2016 року - 5265,06грн., середньої заробітної плати для оплати щорічної (додаткової) відпустки з листопада 2015 року по березень 2016 року відповідно 59,09 грн., 1115,81грн.,2127,04грн., надбавки за особливі умови праці за лютий квітень 2015 року, січень- квітень 2016 року 14 442,78грн., надбавки за вислугу років за лютий-квітень 2015 року, січень-квітень 2016 року 2 397,72грн., надбавки за ранг січень-квітень 2016 року - 440,52грн., премії грудень 2015 квітень 2016 року - 4918,94 грн., допомоги з тимчасової непрацездатності лютий 2016 року - 405,96 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення 1 859,8грн., компенсації за невикористані відпустки 36 983,35грн., вихідної допомоги -14 217,39грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 80 000 грн.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що при звільненні ОСОБА_1 виплачено заробітну плату у повному обсязі, а тому заперечує стосовно задоволення позову.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року позов задоволено частково, на користь позивача з ГУ ДФС у Кіровоградській області стягнуті кошти у сумі 29 088,59 грн., моральну шкоду у сумі 10 000 грн. , та судові витрати у сумі 10 322,99 грн.

Зобов`язано ГУ ДФС у Кіровоградській області перерахувати вихідну допомогу при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням виплати коштів за цим рішенням суду і рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року у справі №П/811/2284/17 та доплатити додаткові кошти. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та задовольнити позов в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

30.05.2022 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від позивача про відкладення розгляду справи, призначеного на 14.06.2022 року в приміщенні суду апеляційної інстанції, на строк дії воєнного стану в Україні з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеки учасників процесу.

Розглянувши зазначене клопотання суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки робота суду апеляційної інстанції здійснюється в передбаченому чинним законодавством порядку, за клопотанням позивача його участь в судовому засіданні могла бути забезпечена у встановленому ст.195 КАС України порядку в режимі відеоконференції , а тому суд розглядає справу у відсутність сторін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №25-о від 19.04.2016 року ОСОБА_1 звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з посади головного державного інспектора з питань комунікації, при звільненні позивачу не в повному обсязі нараховані та виплачені належні йому виплати по заробітній платі, такі дії відповідача оскаржені позивачем в судовому порядку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року по адміністративній справі №П/811/2284/17, яке набрало законної сили 20.12.2018 року, визнана протиправною бездіяльність Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС України у Кіровоградській області , зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий-квітень 2016 року у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, в іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 року по адміністративній справі №П/811/2284/17, яке набрало законної сили 20.12.2018 року, на користь позивача стягнений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 19.04.2016 року по 18.04.2018 року у сумі 79 260 грн., та судові витрати.

Із матеріалів справи № П/811/579/16 (2-ап/811/11/17),що розглядається, вбачається, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що за ініціативою суду у справі призначалась судово-економічна експертиза для встановлення розміру заборгованості з виплати позивачу заробітної плати при звільненні, за повідомленням експерта ОСОБА_2 від 02.10.2018 року надання висновку неможливо у зв`язку з відсутністю у відповідача документів бухгалтерського обліку у повному обсязі , які згідно пояснень представника відповідача не збереглись та не передані до архівної установи (Т. 6 а.с.58-67).

Згідно висновку судового експерта Ліхтіної Л.Р. №15 від 28.11.2019 року відповідачем оплата за суміщення позивачем посад не проводилась, а її розмір мав складати 30% посадового окладу відповідно до приписів постанови КМ України від 29.05.1996 року №565 «Про упорядкування умов оплати праці працівників окремих галузей бюджетної сфери» (Т.8 а.с.161-166).

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що під час роботи позивача на займаній посаді за період 2015-2016 роки заробітна плата йому нараховувалась податковим органом з урахуванням приписів Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, позивачем розрахунок невиплачених коштів за період з січня 2015 року по квітень 2016 року здійснено на підставі приписів цього Закону.

Судом першої інстанції здійснена перевірка розрахунку позивача розміру заборгованості з виплати заробітної плати, та встановлено, що заборгованість з виплати заробітної плати за період з 01.01.2015 року по 19.04.2016 року без урахування вихідної допомоги при звільненні і компенсації не відбутої частини відпустки становить суму 29 088,59 грн., а саме: січень 2015 року - 696,24 грн.; лютий 2015 року - 872,59 грн.; березень 2015 року - 765,63 грн.; квітень 2015 року - 1053,19 грн.; травень 2015 року - 705,48 грн.; червень 2015 року - 914,64 грн.; липень 2015 року - 1161,69 грн.; серпень 2015 року - 537,30 грн.; вересень 2015 року - 1621,36 грн.; жовтень 2015 року - 2121,69 грн.; листопад 2015 року - 2201,72 грн.; грудень 2015 року - 3183,63 грн.; січень 2016 року - 2415,61 грн.;лютий 2016 року - 1810,15 грн.; березень 2016 року - 4934,49 грн.; квітень 2016 року - 1583,99 грн.; травень 2016 року - 1444,83 грн. (премія за квітень 2016 року та фіксована індексація за березень 2016 року); червень 2016 року - 1064,36 грн. (фіксована індексація за квітень 2016 року).

Оскільки відповідачем для проведення експертизи не надані документи бухгалтерського обліку, які підтверджують повний розрахунок з позивачем при звільненні, тим самим обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності як суб`єкта владних повноважень згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України не виконано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову щодо виплати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача заборгованості по заробітній платі, виходячи із наявних в матеріалах справи доказів.

Так як згідно матеріалів справи відповідачем нарахована та виплачена позивачу вихідна допомога при звільненні у сумі 3 408,18 грн. (Т. 7 а.с.237-238), без врахування належних до виплати додаткових сум заробітної плати за лютий-березень 2016 року за рішеннями судів , суд першої інстанції правомірно зазначив, що на обчислення вихідної допомоги впливатиме виконання рішення по справах № П/811/579/16 (2-ап/811/11/17), №П/811/2284/ 17, а тому належним способом захисту порушеного права в цій частині вимог судом визначено покладання на відповідача зобов`язання перерахувати належну позивачу вихідну допомогу при звільненні з урахуванням виплати коштів за рішеннями судів.

Суд першої інстанції, здійснивши аналіз положень ст. 116 ,117 КЗпП України, правомірно зазначив, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно матеріалів справи відповідач здійснив розрахунок з позивачем в день звільнення не в повному обсязі, і між сторонами існує спір щодо суми заборгованості по заробітній платі, в тому числі і щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який виникає з дня фактичної виплати коштів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов в цій частині вимог є передчасним та відмовив у їх задоволенні , при цьому правомірно вказав, що строк звернення до суду з такими вимогами розпочне відлік з дня фактичного розрахунку згідно приписів ч.5 ст. 122 КАС України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що не проведення з працівником повного розрахунку в день звільнення завдає останньому моральних страждань, в той же час розмір відшкодування моральної шкоди має обчислюватись з урахуванням принципу розумності і справедливості.

Оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази щодо розміру заподіяної йому моральної шкоди, в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди варто відмовити.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не обов`язком, і в цій частині суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі.

Суд першої інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 322,99 грн.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року по адміністративній справі № П/811/579/16 (2-ап/811/11/17) скасувати в частині задоволення позову щодо стягнення моральної шкоди та в цій частині прийняти постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з Головного управління ДФС у Кіровоградській області у відшкодування моральної шкоди 80 000 грн.- відмовити.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року по адміністративній справі № П/811/579/16 (2-ап/811/11/17) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий