Справа № 420/15039/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
В С Т А Н О В И В:
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 14 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі № 420/15039/21 скасував, ухвалив по справі нову постанову якою у задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) на користь фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у сумі 2 328,00 (дві тисячі триста двадцять вісім) гривень.

20 червня 2022 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Комісара О.В. про ухвалення додаткового рішення, яким він просить стягнути з позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування заяви, посилаючись на вимоги статей 134, 139 КАС України, для вирішення питання про додатково понесенні позивачем судові витрати, адвокат Комісар О.В. надав до суду копію договору про надання правової допомоги №29/11/21 від 29.11.2021 та копію додаткової угоди № 12/21 від 01.12.2021.

Також адвокат Комісар О.В. заявив клопотання про розгляд заяви про розподіл судових витрат за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ст.ст.252, 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення по справі № 420/15039/21 та часткове задоволення заяви.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.

Так, в даному випадку, на підтвердження витрат, які мають бути понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, було надано суду: копію договору про надання правової допомоги №29/11/21 від 29.11.2021 та копію додаткової угоди № 12/21 від 01.12.2021.

Відповідно пункту 1 Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 29/11/21 від 29.11.2021 гонорар адвоката за надання правової допомоги клієнту в суді апеляційної інстанції визначається за погодженням сторін у фіксованому розмірі 20 000 грн.

Колегія суддів з огляду на умови договору про надання правової допомоги, звертає увагу на зміст частини четвертої статті 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», зазначає, що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі та не залежить від обсягу послуг наданих представником відповідача.

Між тим апеляційний суд зауважує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Досліджуючи надані адвокатом документи на предмет співмірності заявленої суми правничої допомоги, колегією суддів встановлено наступне.

З аналізу змісту пункту 1.1. договору про надання правової допомоги № 29/11 від 29.11.2021, вбачається, що предметом цього Договору є надання Адвокатським об`єднанням (в особі адвокатів та їх помічників) правової допомоги Клієнту з питань цивільного, господарського, адміністративного, кримінального, податкового права, у справах про адміністративні правопорушення тощо; захист прав і представництво інтересів Клієнта перед суб`єктами державної реєстрації, державними реєстраторами, нотаріусами, правоохоронними органами, приватними виконавцями, в судах всіх інстанцій і юрисдикцій, органах державної виконавчої служби, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування; надання консультацій і роз`яснень; підготовка та супровід документів; ведення справ тощо.

Кількість часу витраченого адвокатом на виконання зазначених робіт адвокатом не зазначено.

Досліджуючи вищезазначені документи, колегією суддів встановлено, що дані докази можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів.

Оцінюючи заявлені позивачем до відшкодування витрати колегія суддів враховує, що дана справа є справою незначної складності, предмет спору не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Проаналізувавши перелік наданих відповідачу адвокатом послуг з розміром гонорару, колегія суддів доходить висновку, що заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, у розумінні приписів частини 9 статті 139 КАС України та є неспівмірною зі складністю справи.

Також колегія суддів враховує й і те, що розгляд апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відбувся в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

В той же час враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, беручи до уваги доведеність відповідачем відповідно до вимог статті 77 КАС України надання йому послуг професійної правничої допомоги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання адвоката Комісара О.В. підлягає частковому задоволенню.

Щодо посилання заявника на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами , колегія суддів зазначає про таке.

Загальне правило розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу визначене в статті 134 КАС України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частині п`ятій статті 134 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-шостою статті 134 КАС України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21.

При прийнятті додаткового рішення суд врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.01 2021 по справі № 280/2635/20, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено .

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Відповідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, витрати на правову допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим та мати розумну суму.

Отже, враховуючи ціну позову, складність справи, розгляд справи в порядку письмового провадження, без виклику сторін, наданням адвокатом певного обсягу послуг під час збирання документів, колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною до предмету спору є сума, яка підлягає стягненню - 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 252, 322, 325 КАС України,

ПО С Т А Н О В И В:

Заяву представника представника ОСОБА_1 - адвоката Комісара О.В. про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 420/15039/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі № 420/15039/21 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області ( ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.