Справа № 480/9524/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2022 року Справа № 480/9524/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9524/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 13.07.1992 року до 26.02.1997 року в КСП «Колос» трактористом- машиністом, з 26.02.1997 року до 30.05.2005 року в СЗАТ «Колос» трактористом-машиністом, тобто страховий стаж 12 років 10 місяців 17 днів, період військової строкової служби у лавах Збройних сил СРСР з 11 червня 1979 року до 25 січня 1980 року, тобто страховий стаж 7 місяців 14 днів і повторно розглянути заяву та призначити йому пенсію за віком з дня звернення тобто з 14.04.2021 року.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.
Від позивача надійшов відзив, в якому він зазначає, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. На дату звернення за призначенням пенсії за віком ОСОБА_1 має 24 роки 14 днів страхового стажу. До страхового стажу зараховано періоди проходження військової служби з 11.06.1979 р. по 25.01.1980 р. відповідно до військового квитка та періоди роботи з 01.01.1999 по 30.05.2005 відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До страхового стажу не зараховано період роботи з 13.07.1992 по 31.12.1998, оскільки запис про даний період в трудовій книжці зроблено з порушеннями та не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року. Також відповідач зазначає, що оскільки дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , то право на пенсію матиме з 13.04.2021 року, в той час як позивач зазначає дату призначення пенсії 14.04.2021 р.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.04.2021 року подав заяву до ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області про призначення пенсії за віком.
Рішенням № 54 від 21 квітня ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку з наявним страховим стажем 24 роки 0 місяців 14 днів, адже до страхового стажу не зараховано період роботи в КСП «Колос» з 14.07.1992 року до 31.12.1998 року, оскільки в трудовій книжці відсутні записи про прийняття (№ приказа та дата) (а.с.12).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до зазначених норм Кабінетом Міністрів України 12.08.1993 року прийнято Постанову № 637, якою затверджено Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок 637).

Пунктом 1 Порядку 637 визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як зазначено у пункті 3 Порядку, в редакції Постанови КМУ № 1028 від 09.12.2015 року, в разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно з пунктом 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу або звільнення виконуються акуратно.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис (п.2.6).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974р. № 162.2.10.

Як встановлено з трудової книжки (а.с.26-27), ОСОБА_1 прийнятий на роботу до новоутвореного колективного с/г підприємства «Колос», реорганізованому в закрите с/г акціонерне товариство «Колос», в якому 26.02.1992р. позивач став акціонером за переведенням. А згідно із записом від 24.07.1986р. ОСОБА_1 , тобто до реаорганізації КСП «Колос», працював у колгоспі «Червоний прапор Сумського району Сумської області трактористом.

Таким чином, судом встановлено, що запис про роботу у трудовій книжці позивача №9 містить чітку дату прийому на роботу, відбиток штампу із назвою підприємства та підпис голови колгоспу та керівника акціонерного товариства та із трудової книжки можна встановити, на якій посаді він працював.

Із наданої суду копії трудової книжки позивача не вбачається суттєвих недоліків щодо зазначення спірного періоду його роботи.

Суд зауважує, що підставою як для призначення пенсії, так і для її перерахунку, у подальшому є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність номеру наказу та дати, на підставі якого запис про роботу внесено до трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії. Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Таким чином, трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджено період його роботи з 13.07.1992 року до 26.02.1997 року в КСП «Колос» трактористом- машиністом.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо вказаного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано.

При цьому суд зазначає, що відповідно до положень Порядку ведення трудових книжок колгоспників врегульовано Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, а також Порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженого постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року №162 та Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником.

Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство - роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що в трудовій книжці роботодавцем заповнено із порушенням відомостей про дату та номер наказу про прийняття на роботу в трудовій книжці.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушення відділом кадрів правил оформлення записів про дату та номер наказу про прийняття на роботу.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що це не може бути підставою для відмови позивачу для визначення трудового стажу на підставі трудової книжки, оскільки внесення записів до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Положеннями Закону 1058-ІV підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

На підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку, що не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 13.07.1992 року до 26.02.1997 року в КСП «Колос» трактористом- машиністом носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства, що свідчить про те, що відповідачем не було забезпечено розгляду наданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.04.2021 №54 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи в КСП «Колос» з 14.07.1992р. до 31.12.1998р. трактористом- машиністом.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період з 26.02.1997 року до 30.05.2005 року в СЗАТ «Колос» трактористом-машиністом, період військової строкової служби у лавах Збройних сил СРСР з 11 червня 1979 року до 25 січня 1980 року, тобто страховий стаж 7 місяців 14 днів та призначити йому пенсію за віком з дня звернення тобто з 14.04.2021 року, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається, що ці періоди не були враховані йому до стажу, необхідному для призначення пенсії за віком.

Зокрема, у спірному рішенні вказано про не зарахування до страхового стажу лише періоду роботи в КСП «Колос» з 14.07.1992р. до 31.12.1998р., оскільки у трудовій книжці відсутні записи про прийняття на роботу (№ наказу та дата) (а.с.12).

Крім того, у поданому відзиві представник відповідача вказує, що до страхового стажу зараховано періоди проходження військової служби з 11.06.1979 р. по 25.01.1980 р. відповідно до військового квитка та періоди роботи з 01.01.1999 по 30.05.2005 відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, суд відмовляє в цій частині позовних вимог, оскільки посилання на не зарахування періоду проходження військової служби з 11.06.1979 р. по 25.01.1980 р. відповідно до військового квитка та періоду роботи з 01.01.1999 по 30.05.2005 не були підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком суд зазначає, що нормами абзацу 2 частин четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Так, в межах розгляду цієї адміністративної справи судом досліджувалося лише питання правомірності не врахування відомостей, зазначених у трудовій книжці позивача, через недоліки оформлення такої трудової книжки, а тому належним способом захисту порушеного права позивача у цій частині є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій про сплату судового збору, позивачем за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.04.2021 №54 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в КСП «Колос» з 14.07.1992р. до 31.12.1998р. трактористом- машиністом.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1,м. Суми,Сумська область,40009, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1,м. Суми,Сумська область,40009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн.) 00коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова