Справа № 400/2949/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Київ справа №400/2949/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,

в с т а н о в и в:

22 липня 2020 р. до Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась Національна академія внутрішніх справ (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у розмірі 49 611 грн. 27 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача є заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в університеті в сумі 49 611 грн. 27 коп. Позивач вказує, що оскільки відповідачем ці витрати добровільноне відшкодовані, то останні підлягають стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у цій справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 р. за клопотанням представника відповідача цю справу передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 р. прийнято адміністративну справу до свого провадження та вирішено, що вказана справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

15 грудня 2020 р. від представника відповідача надійшла заява про застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду. Вказана заява обґрунтована тим, що позивачем двічі пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою, передбачений ч.5 ст.122 КАС України.

21 грудня 2020 р. до суду від представника позивача надійшли пояснення на заяву про застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду, згідно з якою строк подання до адміністративного суду цього позову був обумовлений попереднім зверненням з позовом до суду загальної юрисдикції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 р. залишено позовну заяву без руху. Вказаною ухвалою запропоновано позивачу надати клопотання про поновлення строку звернення до суду, документів та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

28 грудня 2020 р. та 4 січня 2021 р. до суду від позивача на виконання ухвали суду надійшли додаткові пояснення щодо строку звернення до суду та клопотання про поновлення строку звернення до суду. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 р. визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду та поновлено Національній академії внутрішніх справ України строк звернення до суду в цій адміністративній справі. У в`язку з цим, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

8 та 12 лютого 2021 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що позивачем не надано жодних документів, який б підтверджував вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, яку застосовано у розрахунках за весь період, не надано розрахунку середнього обсягу споживання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на одну особу за добу за період її фактичного перебування у позивача від 1 травня 2017 р., від 1 вересня 2017 р. та від 1 травня 2018 р., які зазначені в розрахунках за період з 1 червня 2016 р. по 21 червня 2018 р. Зазначає, що відсутність обґрунтування розрахунків унеможливлює визначення фактичної вартості комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, що є порушенням положень Порядку № 261 та може призвести до порушення прав та законних інтересів відповідача.

Стверджує, що відповідач в силу норм чинного законодавства, обтяжена обов`язком з відшкодування витрат на її утримання у ВНЗ, однак позивач, заявляючи про суму таких витрат, не надав жодних належних, допустимих та достатніх доказів на її підтвердження як у повному обсязі, так і частково.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивача з 15 серпня 2014 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за державним замовленням до Національної академії внутрішніх справ, що підтверджується витягом з наказу № 128 о/с від 11 серпня 2014 року.

25 серпня 2014 року між НАВС в особі ректора Чернєя В.В. , з одного боку, Головним управлінням МВС України у Миколаївській області в особі начальника Гончарова В.В. з другого боку, та рядовим міліції ОСОБА_1 , з третього боку, було укладено Договір (надалі договір) № 14-560 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України НАВС, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом (спеціальністю) «правознавство».

Згідно з вимогами пунктів 2.1.1., 2.1.3. договору позивач зобов`язався: забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Крім того, позивач відповідно до підпунктів 2.3.1., 2.3.5., 2.3.6. договору зобов`язалась: виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня; після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років; у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

7 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про національну поліцію» від 6 серпня 2015 року. Відповідно до частини 5 Прикінцевих та перехідних положень даного закону, Закон України «Про міліцію» втратив чинність.

Частиною 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Наказом НАВС № 192 о/с від 6 листопада 2015 року ОСОБА_1 , враховуючи її бажання продовжувати навчання та службу в поліції, звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС у зв`язку із переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

У подальшому, з 7 листопада 2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта другого курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції, що підтверджується витягом з наказу № 202 о/с від 11 листопада 2015 року.

Після закінчення навчання ОСОБА_1 присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямком підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра, що підтверджується витягом з наказу № 886 від 21 червня 2018 року.

Надалі ОСОБА_1 направлено до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області для подальшого проходження служби.

Разом з тим, наказом № 107 о/с від 3 квітня 2019 року на підставі поданого рапорту від 11 березня 2019 року ОСОБА_1 була звільнена зі служби в поліції згідно п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, НАВС виконав зобов`язання, передбачені договором; ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, трирічний термін перебування на службі по закінченню навчання не відпрацювала.

При цьому ОСОБА_1 була попереджена про наслідки такого звільнення, зокрема про обов`язок повернути витрачені на неї кошти.

Так, відповідно до Довідки про вартість витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС від 21 червня 2018 р. сума, пов`язана з утриманням позивача у НАВС, складає 49 611 грн. 27 коп. Вказана сума складається з наступних фактичних витрат, а саме:

- грошовим забезпеченням - 13 840 грн. 13 коп.;

- продовольчим забезпеченням - 8 132 грн. 06 коп.;

- медичним забезпеченням - 144 грн. 20 коп.;

- речовим забезпеченням - 5 537 грн. 20 коп.;

- оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 21 957 грн. 68 коп.

За змістом вказаної довідки, ОСОБА_1 з цим розрахунком була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис.

Оскільки ОСОБА_1 добровільно вказану заборгованість не сплачує, НАВС звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульований Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з вимогами ч. 3 та 5 ст. 25 Закону № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань; з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 10 статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).

Відповідно до вимог пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Вимогами пункту 2.1.2 цього Порядку визначено, що витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

За змістом пункту 2.1.4 цього Порядку витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до вимог пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Суд також зазначає, що пунктом 3 договору передбачені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв`язку з відрахуванням особи з навчального закладу та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин, через неуспішність, за порушення дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи навчальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Згідно з вимогами п.п. 4.1. договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпусток та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу.

Аналогічні положення щодо обов`язку відшкодувати витрати за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі, затвердженому Наказом МВС України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України».

Також, обов`язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що склалися між сторонами, закріплений статтею 18 Закону України «Про міліцію» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 74 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 затверджено Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Наявною в матеріалах справи довідкою від 21червня 2018 р. щодо загального розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням рядового поліції ОСОБА_1 , підтверджено, що заборгованість відповідача з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії внутрішніх справ, складає 49 611 грн. 27 коп. (по грошовому забезпеченню - 13 840 грн. 13 коп.; по продовольчому забезпеченню - 8 132 грн. 06 коп.; по речовому забезпеченню - 5 537 грн. 20 коп.; по медичному забезпеченню - 144 грн. 20 коп.; по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 21 957 грн. 68 коп.), що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками-розрахунками, які складені фахівцями відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НАВС.

Судом встановлено, що відповідач, будучи особисто ознайомленою під підпис щодо вартості витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС, що підтверджується довідкою від 21 червня 2018 року, грошові кошти не повернула.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо помилкового, на його думку, розрахунку вартості комунальних витрат як твердження про необґрунтованість всього позову з огляду на наступне. Суд бере до уваги, що безпосередньо відповідач при ознайомленні з довідкою не заперечував правильність здійсненого розрахунку комунальних та інших послуг. Ці розрахунки здійснено позивачем на підставі наведених вище нормативно-правових актів і відповідачем вони не спростовані. Крім того, стверджуючи про помилковість лише цього розрахунку наданих комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, відповідач не сплатив ні вартості тієї частини комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, щодо якої у нього немає заперечень, ні вартості грошового, продовольчого, речового, медичного забезпечення, які також входять до складу суми боргу. Це означає відсутність наміру відповідача добровільно відшкодувати вказану суму боргу.

Вимогами п.п.7-8 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Суд зазначає, що доказів відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, суду не надано.

Беручи до уваги наведене, з метою забезпечення належної правової реалізації визначених законом повноважень позивача на звернення до суду з такими вимогами та відшкодування понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про можливість задовольнити цей позов шляхом стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Суд також бере до уваги, що обставини справи, які є предметом дослідження, виникли до уведення в Україні в лютому 2022 р. надзвичайного та воєнного стану, а прийняті рішення, дії чи бездіяльність відповідача не пов`язані із уведенням воєнного стану.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Відповідачем в обґрунтування правомірності своїх дій жодних належних і достатніх доказів не надано. Позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (код ЄДРПОУ - 08751177) витрати, які пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 49 611 (сорок дев`ять тисяч шістсот одинадцять) грн. 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Національна академія внутрішніх справ, адреса: пл. Солом`янська, 1, м. Київ, 03035, код ЄДРПОУ - 08751177.

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 30 червня 2022 року.