Справа № 280/6054/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/6054/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 28.05.2021 № 3518 про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач прибув на територію України у 201 році з метою навчання у вищому навчальному закладі, 26.02.2016 отримав посвідку на тимчасове проживання.

Позивачем 12 квітня 2019 укладено шлюб з громадянкою України та отримано посвідки на тимчасове проживання в Україні від 17.07.2019 та від 09.06.2020 з терміном дії останньої до 08.05.2021.

Згідно з поясненнями позивача, останній у квітні 2021 року неофіційно влаштувався на роботу та зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Для легалізації свого перебування на території України позивач 20.04.2021 звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, за результатами розгляду поданих документів відповідачем 26.04.2021 видано позивачеві посвідку на тимчасове проживання за № НОМЕР_1 .

Згодом відповідачем прийнято рішення від 28.05.2021 № 3518 про скасування посвідки № 800204502 від 26.04.2021 відповідно до п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322.

Вказане рішення є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Пунктом 16 Порядку № 322 визначено, що документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до пунктів 21-24 Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає іноземцеві або особі без громадянства для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей.

У разі виявлення помилок у заяві-анкеті працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта вносить до неї відповідні виправлення.

Після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до неї відомостей про особу.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження для розгляду документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства (п. 29 Порядку).

Пунктом 35-37 Порядку встановлено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.

У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі.

Пунктом 61 Порядку визначені підстави для відмови у видачі посвідки, однією з яких є встановлення факту подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів.

Відповідно до пп. 1 п. 63 Порядку посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем 18.05.2021 було направлено до Управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області запит про перевірку фактичного місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної перевірки ДМС України в Запорізькій області 20.05.2021 повідомлено, що за вищевказаною адресою протягом тривалого часу фактично ніхто не мешкає у зв`язку з аварійним станом будинку. Крім того згідно з відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за вказаною адресою протягом 2020-2021 років зареєстровано 40 громадян, у тому числі громадян іноземних держав.

Вказана інформація слугувала підставою для скасування виданої посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність такого рішення, оскільки за результатом поданих позивачем документів відповідачем не було встановлено недоліків, що зумовило формування посвідки на тимчасове проживання. Є помилковими та передчасними висновки відповідача про те, що позивачем у заяві-анкеті зазначено неправдиві відомості, адже будь-яка інформація (в тому числі органів Національної поліції) може бути підставою для проведення міграційною службою перевірки та збору доказів щодо конкретної особи. Без проведення відповідної перевірки вказаних обставин, прийняття ДМС рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання є лише формальністю та суперечить як діючому законодавству у даній сфері.

Також суд першої інстанції вказав, що лист ГУНП не містить ознак управлінського рішення з регулюючим впливом на права чи законні інтереси інших суб`єктів права, у зв`язку з чим не може бути самостійним предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства на відміну від рішення органу ДМС. Тож обґрунтованість такого листа має перевірятися органом ДМС, який на підставі цього подання приймає рішення.

Також суд зазначив, що відповідачем не було враховано те, що Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради позивачу була видана Довідка про реєстрацію місця проживання (від 13.04.2021 № 04-19/1-336), відповідно до якої позивач з 13.04.2021 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин, позивач на момент звернення до відповідача надав достовірні відомості щодо реєстрації місця проживання, оскільки його місце реєстрації було підтверджено уповноваженим органом Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Натомість суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, адже судом не враховано, що відповідно до інформації з Анкети № 105090837 від 20.04.2021 позивач підтвердив не тільки як місце реєстрації, а й місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дійсно на стадії прийняття документів для вирішення питання щодо видачі посвідки на тимчасове проживання відповідний суб`єкт владних повноважень зобов`язаний здійснити заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.

З матеріалів справи вбачається, сторонами не спростовується, що позивачем при зверненні до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області було подано: заяву-анкету, довідку про реєстрацію місця проживання, паспорт з перекладом, свідоцтво про шлюб, паспорт дружини, клопотання приймаючої сторони.

Подані документи були перевірені посадовою особою відповідача, невідповідність вимогам чинного законодавства встановлено не було, що й стало підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 26.04.2021.

Разом з тим у разі отримання інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів, відповідний територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС скасовує видану посвідку.

При цьому, за висновком суд апеляційної інстанції, не здійснення відповідачем перевірки інформації про фактичне місце проживання іноземця на стадії прийняття документів для отримання посвідки на тимчасове проживання не може свідчити про протиправність подальшого рішення про скасування такої посвідки, адже відповідальність щодо достовірності заявлених даних покладається, насамперед, на заявника.

Більш того, відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360, на органи ДМС покладено обов`язок щодо реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в межах якого ДМС: контролює дотримання органами реєстрації законодавства з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб; здійснює відповідно до закону заходи щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, іншим порушенням міграційного законодавства; здійснює відповідно до закону державний контроль за дотриманням законодавства у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів у передбачених законодавством випадках, притягає порушників до адміністративної відповідальності.

Отже запит від 18.05.2021 до Управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області про перевірку фактичного місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , було направлено відповідачем в межах наданих законом повноважень.

Отримання відповідної інформації від спеціально уповноваженого органу Національної поліції внаслідок проведеної перевірки в межах наданих законом повноважень є достатньою підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання.

Висновок суду першої інстанції, без чіткого посилання на вимогу окремого законодавчого акту, про необхідність перевірки відповідачем відповідної інформації, є необґрунтованим, тобто є лише припущенням суду.

В даному випадку саме суд має перевірити достатність та обґрунтованість підстав для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, правильність оцінки відповідачем отриманої інформації та доданих до неї матеріалів, що не було забезпечено судом першої інстанції.

Разом з тим судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять фото докази стану будинку АДРЕСА_1 , які є беззаперечним свідченням того, що вказаний будинок є неприйнятним для проживання (відсутні вікна, зруйнована підлога, пошкоджені стіни та дах, відсутні комунікації, меблі), що спростовує доводи позивача щодо фактичного проживання за вказаною адресою.

При цьому не є слушними доводи представника позивача, що отримані матеріали не дають можливість встановити достовірність викладеної в них інформації, адже відповідні матеріали були добуті УМП ГУНП в межах проведення оперативних заходів, за результатами яких в подальшому порушено кримінальну справу та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, вважаючи, що відповідач дійшов необґрунтованого висновку про надання позивачем недостовірної інформації щодо місця проживання, останній мав надати належні та допустимі докази у спростування такого висновку та доказів, покладених в основу прийнятого рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Натомість такі докази не надані в межах розгляду даної справи.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про правомірність прийнятого Управлінням Державної міграційної служби України в Запорізькій області рішення від 28.05.2021 № 3518 про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року в адміністративній справі № 280/6054/21 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 30 червня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 червня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова