Справа № 500/8544/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8544/21

22 червня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Щербатюк О.Д.

представника відповідача Кущик А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2 та податкової вимоги від 06.04.2021 №15384-13,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 12.02.2019 №2 (форми "Р") та податкову вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.04.2021 №15384-13.

Ухвалою суду від 01.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 18.05.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 22.06.2022 залишено без розгляду позов в частині вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2.

Предметом розгляду справи є правомірність податкової вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.04.2021 №15384-13.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням ДПС у Тернопільській області винесено податкову вимогу від 06.04.2021 №15384-13, згідно якої податковий борг ФОП ОСОБА_1 становить 2116143,96 грн. За переконаннями позивача податковий борг є безпідставно визначеним відповідачем, так як 08.12.2020 Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням у справі №500/2894/20 задовольнив позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС, визнав протиправними та скасував повністю податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 14.05.2018 №0-1912, №0-1912, від 27.05.2019 №0-1912, №0-1912, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 21.02.2020 №, від 22.04.2020 №0-1912, №0- 1912. 06.04.2021 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду залишено без змін рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі №500/2894/20. Податкове повідомлення-рішення, сума податкового зобов`язання за яким є скасованою за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За таких обставин, позивач вважає спірну вимогу протиправною, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, Головне управлінням ДПС у Тернопільській області у відзиві на позовну заяву послався на те, що відповідно до інтегрованої картки платника податків станом на день формування податкової вимоги 06.04.2021 існував податковий борг, який складається з чотирьох платежів, а саме: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1894546,36 грн.; податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на суму 200494,33 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 20400,68 грн.; земельний податок з фізичних осіб на суму 702,59 грн. Податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у разі виникнення у майбутньому суми податкового боргу контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з врахуванням позиції викладеної у позові в повному обсязі. Наголосив, що вказана у податковій вимозі Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.04.2021 №15384-13 сума грошового зобов`язання не є узгодженою, а тому, відповідно, у контролюючого органу не було жодних підстав для складання та надсилання ФОП ОСОБА_1 спірної вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав наведених у відзиві, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на безпідставність таких. Вказав, що вимога не підлягає скасуванню до повного погашення податкового боргу сум, які є актуальними станом на дату сплати.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27.07.1998 зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10).

Відповідно до інтегрованої картки платника податків (а.с.65-68) у позивача наявний податковий борг станом на 05.04.2021, який складається з чотирьох платежів, а саме:

податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1894546,36 грн.;

податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на суму 200494,33 грн.;

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 20400,68 грн.;

земельний податок з фізичних осіб на суму 702,59 грн.

06.04.2021 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду залишено без змін рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі №500/2894/20, яким задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Тернопільській області від 14.05.2018 №0-1912, №0-1912, від 27.05.2019 №0-1912, №0-1912, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 21.02.2020 №, від 22.04.2020 №0-1912, №0-1912.

Водночас 06.04.2021 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області виставило позивачу податкову вимогу №15384-13, згідно якої станом на 05.04.2021 сума податкового боргу становить 2116143,96 грн. (а.с.42), у тому числі:

по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1894546,36 грн.;

по податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) в розмірі 200494,33 грн.;

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 20400,68 грн.;

по земельному податку з фізичних осіб на суму 702,59 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, викладених в акті перевірки, і винесених на підставі них спірного рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України).

За змістом п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1.-54.3.6. пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Механізми формування та форми податкової вимоги врегульовані Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 за №610 (далі - Порядок №610).

Зокрема, згідно положень п.2 розділу ІІ і п.1 розділу ІІІ Порядку №610 податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (надалі по тексту також - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Таким чином, право на формування податкової вимоги виникає у податкового органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому, така податкова вимога формується автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів, зокрема, даних відповідних інтегрованих карток.

При цьому, у відповідності до пп.60.1.4, п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п.60.5 ст.60 ПК України).

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття (ч.1 ст.325 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили та з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про скасування рішення контролюючого органу, яким визначені грошові зобов`язання, останнє вважається відкликаним та не створює будь-яких правових наслідків з моменту його прийняття.

З матеріалів справи видно, що 06.04.2021 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області виставило позивачу податкову вимогу №15384-13, згідно якої станом на 05.04.2021 сума податкового боргу становить 2116143,96 грн, у тому числі:

по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1894546,36 грн.;

по податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) в розмірі 200494,33 грн.;

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 2040,68 грн.;

по земельному податку з фізичних осіб на суму 702,59 грн.

Однак Тернопільським окружним адміністративним судом 16 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі № 500/2894/20 ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Також 06.04.2021 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду залишено без змін рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі №500/2894/20, яким задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Зокрема, вказаним судовим рішенням визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення:

від 14.05.2018 №0-1912, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2017 в сумі 5902,72 грн;

від 14.05.2018 №0-1912, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2017 в сумі 1800,64 грн.

від 27.05.2019 №0-1912, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2018 в сумі 6867,45 грн;

від 27.05.2019 №0-1912, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2018 в сумі 2094,93 грн.

від 22.04.2020 №0-1912, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2019 в сумі 7697,52 грн;

від 22.04.2020 №0-1912, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2019 в сумі 2348,15 грн.

Таким чини з часу відкриття провадження у справі № 500/2894/20 (16.10.2020) оскаржені вищевказані грошові зобов`язання вважалися неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, а відповідно не повинні були зазначатись у податковій вимозі від 06.04.2021 №15384-13.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.78 КАС України).

Виходячи із змісту спірних правовідносин і обставин, встановлених рішенням суду, вказані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу було визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості вважаються відкликаними, сума грошового зобов`язання не є узгодженою, а тому, відповідно, у контролюючого органу не було жодних підстав для складання та надсилання ФОП ОСОБА_1 податкової вимоги від 06.04.2021 №15384-13 в частині податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 20400,68 грн.

Разом з тим, на час прийняття спірної податкової вимоги грошові зобов`язання: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1894546,36 грн., по податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) в розмірі 200494,33 грн. та по земельному податку з фізичних осіб на суму 702,59 грн. набули статус узгоджених.

Факт оскарження у даній справі податкового повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 67134,42 грн., позов в частині вимог про визнання протиправним та скасування якого залишено без розгляду ухвалою суду від 22.06.2022, не вплинув на неузгодженість суми грошового зобов`язання на час прийняття спірної податкової вимоги від 06.04.2021.

Доказів сплати позивачем вказаних узгоджених сум грошових зобов`язань до 06.04.2021, - суду не надано, а відтак у спірних правовідносинах позивачем жодним чином не спростовано право відповідача на формування податкової вимоги від 06.04.2021 №15384-13 в частині податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1894546,36 грн., по податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) в розмірі 200494,33 грн. та по земельному податку з фізичних осіб на суму 702,59 грн.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Для правильного вирішення цього спору визначальним є те, що в силу приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних рішень в повному обсязі.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, враховуючи набрання законної сили рішення суду, у відповідності до якого визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг у позивача, що стало підставою для винесення спірної вимоги, а отже вважають відкликаними, суд приходить до висновку про невідповідність податкової вимоги від 06.04.2021 №15384-13 в частині податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 20400,68 грн. критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже така є протиправною та підлягає скасуванню, що є підставою для частково задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені платіжними дорученнями №3187 від 15.11.2021 на суму 11350,00 грн. судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 204,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 06.04.2021 №15384-13 в частині формування податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується фізичними особами, які є власниками обєктів житлової нерухомості на суму 20400,68 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області сплачений судовий збір в сумі 204 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 30 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

Головуючий суддя Мандзій О.П.