Справа № 340/5897/21
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 червня 2022 року

м. Київ

справа №340/5897/21

провадження № К/990/14602/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградський області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградський області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

13 червня 2022 року зазначена касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.

Головне управління ДПС у Кіровоградський області звернулося до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якому просило скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Л. П. про стягнення штрафу ВП №63672276 від 12 липня 2021 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення із зазначенням причин пропуску та підтверджуючими доказами або ж докази, які б підтверджували, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року, позовну заяву повернуто відповідно до положень пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви та прийнятою за наслідками її перегляду в апеляційному порядку постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградський області оскаржило ці судові рішення в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.

Як зазначає суд першої інстанції, подане позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку мотивоване тим, що значний обсяг справ та відповідна завантаженість представника ГУ ДПС у Кіровоградській області, ситуація, яка склалася в країні у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби та введенням Урядом України протиепідемічних заходів, спричинили обмеження роботи у звичайному режимі органів ДПС. Також представник позивача звертала увагу на завантаженість працівників юридичної служби у зв`язку із перебуванням значної кількості працівників на самоізоляції, що, в свою чергу, вплинуло на строки подання позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що у період з 14 липня 2021 року по 26 липня 2021 року працівники юридичної служби перебували на самоізоляції (не вказана їх кількість із загальної чисельності працівників), не обґрунтовано неможливості виконання працівниками, що перебували на ізоляції, своїх повноважень дистанційно, як і не надано доказів обмеження роботи ГУ ДПС у Кіровоградській області у звичайному режимі та не мотивовано яким чином такі обмеження перешкодили своєчасному зверненню до суду з відповідним позовом.

Згідно частин першої, другої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною першої статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За правилами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положенням статті 287 КАС України установлено спеціальні строки звернення до адміністративного суду із позовом у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті Кодексу позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як установлено судами попередніх інстанцій, матеріали виконавчого провадження № 63672276 (супровідний лист та оскаржувана постанова про накладення штрафу ВП № 63672276 від 12 липня 2021 року на загальну суму 5100,00 гривень) надійшли до податкового органу 14 липня 2021 року.

Отже, судами попередніх інстанцій вірно констатовано, що перебіг строку звернення до адміністративного суду із цим позовом за правилами, установленими пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України, розпочався з 14 липня 2021 року і сплинув 26 липня 2021 року.

Водночас, позивач звернувся до суду із цим позовом лише 10 вересня 2021 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, звернення до суду з пропуском установленого строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об?єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов?язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені належними і допустимими доказами.

Разом з цим, позивачем не надано доказів у підтвердження обставин, якими він обґрунтовував поважність причин пропуску установлених законом строків звернення до суду з цим позовом.

Верховний Суд зауважує, що поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, тому має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; необхідно враховувати тривалість пропуску строку та можливі наслідки його відновлення для інших осіб. При цьому доведення поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду покладається саме на позивача.

Також Суд уважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (пункт 9 частини четвертої статті 169 КАС України).

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини справи.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, повертаючи позовну заяву, вірно застосував положення пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої цієї ж статті у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградський області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 340/5897/21 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградський області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова