Справа № 400/5374/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 р.м. ОдесаСправа № 400/5374/21

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

29.11.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Прибужанівської сільської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Прибужанівської сільської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , Фермерського господарства "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ", Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду першої інстанції з позовом, в якому просили:

визнати протиправним та скасувати Рішення VII сесії VIII скликання Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 18 червня 2021 року №18 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства», яким відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_2 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0149) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, ОСОБА_3 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0148) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, ОСОБА_1 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :12:000:0032) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області;

зобов`язати Прибужанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_2 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0149) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області;

зобов`язати Прибужанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_3 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0148) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області;

зобов`язати Прибужанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_1 площею 34,3372 га пасовища (кадастровий номер :12:000:0032) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області;

скасувати рішення XXXVIII (позачергової) сесії 8 скликання Прибужанівської сільської ради "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах" від 28 травня 2020 року №22 в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0148 площею 34,6172 га пасовищ в межах Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0149 площею 34,6172 га пасовищ в межах Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

В обґрунтування позову зазначено, що в січні 2015 року між ОСОБА_4 укладено з ГУ Держземагенства у Миколаївській області договори оренди земельних ділянок в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області для ведення фермерського господарства за кадастровими номерами :03:000:0135 та :12:000:0032. Право на оренду земельних ділянок в установленому порядку зареєстровано в Державному реєстрі та на виконання п. 13 договорів оренди в березні 2016 року передано у користування ФГ «Південь Агро Інвест» для ведення фермерського господарства. На реалізацію права на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю), відповідно до положень ст.ст. 32, 116 Земельного кодексу України, ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» та на підставі згоди керівника фермерського господарства Лівік К.В. на вилучення земельних ділянок із земель оренди, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від управління Держгеокадастру в травні 2017 року одержано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства.

Позивачі зазначають, що розроблені землевпорядною організацією проекти землеустрою погоджені в порядку, передбаченому ст. 186 Земельного кодексу України, відповідають вимогам земельного законодавства та відповідним нормативно-правовим актам, а отже у сільської ради не виникло правових підстав для залишення без задоволення вимог заявників щодо затвердження проектів землеустрою.

Окремо позивачі вказують на те, що сільською радою при прийнятті рішення від 28 травня 2020 року №22 в частині включення новосформованих земельних ділянок (кадастрові номери: :03:000:148 та :03:000:149) до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на які набуваються за результатом аукціону, проігноровано положення ст. 134 та абз. «е» п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, у тому числі неможливість передачі земельних ділянок у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року задоволено позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради.

Суд визнав протиправним та скасувати Рішення VII сесії VIII скликання Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 18 червня 2021 року №18 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства», яким відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_2 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0149) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, ОСОБА_3 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0148) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, ОСОБА_1 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :12:000:0032) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області.

Зобов`язав Прибужанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_2 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0149) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області.

Зобов`язав Прибужанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_3 площею 34,6172 пасовища (кадастровий номер :03:000:0148) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області.

Зобов`язав Прибужанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України ОСОБА_1 площею 34,3372 га пасовища (кадастровий номер :12:000:0032) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області.

Скасував рішення від 28 травня 2020 року № 22 XXXVIII (позачергової) сесії 8 скликання Прибужанівської сільської ради "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах" в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0148 площею 34,6172 га пасовищ в межах Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0149 площею 34,6172 га пасовищ в межах Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Прибужанівської сільської ради на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1513,33 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Прибужанівської сільської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1513,33 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Прибужанівської сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1513,34 грн.

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 121, ч.ч. 6, 7, 8 ст. 118, ч. 4 ст. 122, ч.ч. 1, 4, 5, 6, 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише не погодження проекту землеустрою в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту, а відповідач по справі - Прибужанівська сільська рада не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

З огляду на те, що проекти землеустрою щодо відведення позивачам земельних ділянок у власність перевірені в установленому порядку та внесено до Державного земельного кадастру і відповідачем не наведено правових підстав, передбачених у ст. 186-1 Земельного кодексу України, для залишення вимог заявників без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмова сільської ради про відмову у затвердженні проектів землеустрою не відповідає критерію обґрунтованості та правомірності, а відповідні рішення підлягають скасування в судовому порядку.

Разом з цим, з посиланням на положення п.п. «е» п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України і ту обставину, що при прийнятті рішення про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0148 і :03:000:0149 відповідачем проігноровано та не враховано попереднє надання управлінням Держгеокадастру дозволів на розробку технічної документації, реалізацію відповідних дозволів шляхом виготовлення проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення, суд першої інстанції визначив неправомірним оспорюване рішення сільської ради та наявними підстави для його скасування у відповідній частині.

В апеляційній скарзі Прибужанівська сільська рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції під час вирішення спору помилково залишено поза увагою ту обставину, що фермерським господарством не було вчинено дій на виконання положень ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 19 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV та державну реєстрацію прав оренди земельних ділянок, раніше наданих в користування засновнику, не проведено. Одночасно, судом помилково не враховано і заборону, передбачену ч. 1 ст. 8-1 Закону України «Про оренду землі», щодо відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки державної і комунальної власності іншим особам.

Акцентуючи увагу на недотриманні порядку одержання членами фермерського господарства частки (паю) земельної ділянки, що перебуває у користуванні господарства, невідповідності розміру (частки) земельних ділянок розміру, щодо якого управлінням Держгеокадастру надано дозвіл на розроблення проектів із землеустрою, неповноті та неточностях у технічній документації, апелянт наголошує на дотриманні ним чинних норм Земельного кодексу України при виконанні своїх функцій та законності прийнятих рішень про відмову у затвердженні проектної документації. З огляду на передачу земельних ділянок за кадастровими номерами: :03:000:0148, :03:000:0149 у комунальну власність, відсутність відомостей про державну реєстрацію прав на ці земельні ділянки за іншими особами, у тому числі щодо надання дозволів про розробку проектів землеустрою, сільською радою було дотримано і приписи ст. 136 Земельного кодексу України при прийнятті рішення стосовно їх включення до переліку земельних ділянок, права на які набуваються за результатом аукціону.

Апелюючи проти обґрунтованості та правомірності висновків суду першої інстанції, сільська рада також вказує на помилковість врахування судом першої інстанції положень п.п. «е» п. 24 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки проекти землеустрою щодо земельних ділянок за кадастровими номерами: :03:000:0148, :03:000:0149 на затвердження були представленні і відповідні земельні ділянки передані у комунальну власність до набрання чинності відповідних змін у земельному законодавстві.

Виходячи з характеру спірних правовідносин, а також обставин справи, апелянт також додає про необґрунтованість висновку суду щодо відмови у закритті провадження у справі і у залишенні позовних вимог без розгляду через порушення строків звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посилаються на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено та як з`ясовано під час апеляційного розгляду, 28.01.2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та громадянкою України ОСОБА_4 укладено Договір оренди землі, за яким Головне управління Держземагенства у Миколаївській області надає на підставі наказу від 21.01.2015 року №300-г «Про надання земельної ділянки в оренду», а ОСОБА_4 приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться на території Дмитріївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

У п. 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області загальною площею 69,2344 га, у тому числі 69,2344 га пасовища для ведення фермерського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:000:0135.

Відповідно до п. 7 Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно із п.п. 13, 14 Договору земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення.

Додатковою угодою від 20.11.2018 року Сторони погодили зміни до п. 28 Договору оренди землі від 28.01.2015 року, доповнивши перелік прав Орендаря абзацом такого змісту: «на продовження дії договору оренди земельної ділянки строком до 25 років у разі закладки багаторічних насаджень».

Також, 28.01.2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та громадянкою України ОСОБА_4 укладено Договір оренди землі, за яким Головне управління Держземагенства у Миколаївській області надає на підставі наказу від 21.01.2015 року №299-г «Про надання земельної ділянки в оренду», а ОСОБА_4 приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться на території Дмитріївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

У п. 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області загальною площею 34,3372 га, у тому числі 34,3372 га пасовища для ведення фермерського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки: :12:000:0032.

Відповідно до п. 7 Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно із п.п. 13, 14 Договору земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення.

Додатковою угодою від 20.11.2018 року Сторони погодили зміни до п. 28 Договору оренди землі від 28.01.2015 року, доповнивши перелік прав Орендаря абзацом такого змісту: «на продовження дії договору оренди земельної ділянки строком до 25 років у разі закладки багаторічних насаджень».

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, 11.03.2015 року проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки 69,2344 га, кадастровий номер: :03:000:0135, за ОСОБА_4 , строком дії 10 років, з правом пролонгації.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, 11.03.2015 року проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки 34,3372 га, кадастровий номер: :12:000:0032, за ОСОБА_4 , строком дії 10 років, з правом пролонгації.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 02.03.2016 року ОСОБА_4 проведено реєстрацію юридичної особи Фермерського господарства «Південь Агро Інвест».

У 2016 році між ОСОБА_4 та ФГ «Південь Агро Інвест» підписано Акт, за яким ОСОБА_4 на виконання п. 13 Договорів оренди землі, укладених 28.01.2015 року з ГУ Держгеокадастром, передала, а Фермерське господарство прийняло у користування для ведення фермерського господарства наступні земельні ділянки, у тому числі:

з кадастровим номером :03:000:0135, загальною площею 69,2344 га;

з кадастровим номером :12:000:0032, загальною площею 34,3372 га.

Відповідно до п. 1.1. Статуту, затвердженого протоколом від 23.01.2020 року, Фермерське господарство «Південь Агро Інвест» діє на підставі цього Статуту, Закону України «Про фермерське господарство», Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та іншого чинного в Україні законодавства.

У п. 1.2. Статуту передбачено, що засновником господарства являється громадянка України ОСОБА_4 , членами господарства громадянка України ОСОБА_2 , громадянин України ОСОБА_3 , громадянин України ОСОБА_5 , громадянка України ОСОБА_1 .

У п. 7.5. Статуту передбачено, що громадянам України членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

У п. 9.1. Статуту передбачено, що землі Господарства складаються із:

земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що належать на праві власності або на праві постійного користування Господарству як юридичній особі або Засновнику Господарства;

земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що належать Засновнику Господарства та членам Господарства на праві приватної власності і використовуються Господарством згідно із Законом України «Про фермерське господарство»;

земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що належать іншим фізичним та юридичним особам та використовуються господарством на умовах договорів оренди та інших договорів, укладених відповідно до чинного законодавства.

У заяві від 03.05.2017 року, зареєстрованій приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області за №202, ОСОБА_4 надала свою згоду на вилучення із земель оренди, у тому числі:

земельної ділянки, загальною площею 34,3372 га, наданої для ведення фермерського господарства, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, кадастровий номер: :12:000:0032, яка знаходиться в оренді ОСОБА_4 , згідно договору оренди землі, укладеного між Головним управлінням Держземагентства у Миколаївській області та ОСОБА_4 від 28.01.2015 року та зареєстрованого Реєстраційною службою Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 11.03.2015 року, номер запису про інше речове право: 9010371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20;

земельної ділянки, загальною площею 69,2344 га, наданої для ведення фермерського господарства, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, кадастровий номер: :03:000:0135, яка знаходиться в оренді ОСОБА_4 , згідно договору оренди землі, укладеного між Головним управлінням Держземагентства у Миколаївській області та ОСОБА_4 від 28.01.2015 року та зареєстрованого Реєстраційною службою Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 11.03.2015 року, номер запису про інше речове право: 9010183, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20,

для передачі цих земельних ділянок у власність членам Фермерського господарства «Південь Агро Інвест»: громадянці України ОСОБА_2 , громадянину України ОСОБА_3 , громадянці України ОСОБА_1 та голові цього господарства громадянці України ОСОБА_4 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24.05.2017 року №14-7259/14-17-СГ надано громадянину України ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває в користуванні громадянки України ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 28.01.2015 року, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 6,81 умовних кадастрових га і ріллі (вартістю 19918,10 грн.), із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14.09.2017 року №14-12475/14-17-СГ внесено до наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24.05.2017 року №14-7259/14-17-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» зміни, замінивши «орієнтовний розмір земельної ділянки 6,81 умовних кадастрових га ріллі» та «орієнтовний розмір земельної ділянки 6,81 умовних кадастрових га пасовищ».

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24.05.2017 року №14-7255/14-17-СГ надано громадянці України ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває в користуванні громадянки України ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 28.01.2015 року, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 6,81 умовних кадастрових га і ріллі (вартістю 19918,10 грн.), із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24.05.2017 року №14-7260/14-17-СГ надано громадянці України ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває в користуванні громадянки України ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 28.01.2015 року, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 6,81 умовних кадастрових га і ріллі (вартістю 19918,10 грн.), із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Рішенням І сесії 8 скликання Прибужанівської сільської ради від 24.12.206 року №10 припинено юридичну особу Дмитрівську сільську раду шляхом приєднання до Прибужанівської сільської ради.

У 2017 році Приватним підприємством «ЗЕМЛЯ» виготовлено:

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності з вирахованою площею 34,6172 га, що перебуває в користуванні громадянки України ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 28.01.2015 року в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності з вирахованою площею 34,6172 га, що перебуває в користуванні громадянки України ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 28.01.2015 року в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності з вирахованою площею 34,3372 га, що перебуває в користуванні громадянки України ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 28.01.2015 року в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Проекти землеустрою в липні та жовтні 2017 року погоджено позивачам експертами державної експертизи територіальних управлінь Держгеокадастру.

Проекти землеустрою, виготовлені на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 01.11.2017 року зареєстровано в Державному земельному кадастрі, в результаті чого здійснено поділ земельної ділянки загальною площею 69,2344 га, у тому числі 69,2344 га пасовища для ведення фермерського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :03:0000135, на дві земельні ділянки, а саме:

земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0148, площею 34,6172 га пасовищ в межах Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області;

земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0149, площею 34,6172 га пасовищ в межах Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Проект землеустрою, виготовлений на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер :12:000:0032) та площа (34,3372 га) земельної ділянки залишились незмінними.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 29.08.2018 року №6514/0/14-18-СГ, відповідно до ст.ст. 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р, відповідно до звернення Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївській області від 20.08.2018 року №В-8282/0/19-18, передано територіальній громаді сіл в особі Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності згідно переліку, що додається, загальною площею 3539,7890 га, які розташовані в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївського району.

27.09.2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області та Прибужанівською сільською об`єднаною територіальною громадою підписано Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.

Згідно Додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 29.08.2018 року №6514/0/14-18-СГ у перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що передаються у комунальну власність Прибужанівській сільській об`єднаній територіальній громаді Вознесенського району Миколаївської області, увійшли у тому числі:

земельна ділянка: кадастровий номер :03:000:0148; площа 34,6172 га; вид земельних угідь пасовища; цільове призначення А.01.02-для ведення фермерського господарства. Відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку відсутні. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

земельна ділянка: кадастровий номер :03:000:0149; площа 34,6172 га; вид земельних угідь пасовища; цільове призначення А.01.02-для ведення фермерського господарства. Відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку відсутні. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

земельна ділянка: кадастровий номер :12:000:0032; площа 34,3372 га; вид земельних угідь пасовища; цільове призначення А.01.02-для ведення фермерського господарства. Відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку оренда, 10 років, ОСОБА_4 , дата державної реєстрації речового права 11.03.2015 року. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

В травні 2020 року позивачі звернулись до Прибужанівської сільської ради із заявами, в яких просили затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у користуванні громадянки України ОСОБА_4 на підставі договорів оренди від 28.01.2015 року.

З огляду на відмову у задоволенні вказаних вимог, позивачі звертались до суду із позовами про зобов`язання сільської ради затвердити подані проекти в судовому порядку.

Рішеннями Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року по справам №400/5716/20, №400/5717/20, №400/5718/20 адміністративні позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково, визнавши протиправною бездіяльність Прибужанівської сільської ради, яка полягає у неприйнятті відповідних рішень у межах своїх повноважень з приводу вирішення питання щодо затвердження представлених на розгляд сільської ради проектів із землеустрою та зобов`язавши сільську раду розглянути на черговій сесії заяви позивачів із прийняттям відповідних рішень згідно вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Разом з цим, 28.05.2020 року на XXXVIII позачерговій сесії Прибужанівською сільською радою, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 127, 134-139 Земельного кодексу України, прийнято рішення №22, яким:

включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах земельні ділянки згідно переліку за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області;

надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області на земельні ділянки, зазначені в додатку до цього рішення;

сільському голові Прибужанівської сільської ради забезпечити передачу документів і матеріалів для формування лотів виконавцю, з яким буде укладено договір на підготовку лотів та проведення земельних торгів та реєстрацію речового права на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У Додатку до рішення XXXVIII (позачергової) сесії 8 скликання Прибужанівською сільською радою від 28.05.2020 року №22 до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва включено, утому числі:

земельна ділянка, кадастровий номер :03:000:0148 площею 34,6172 га пасовищ, с. Дмитрівка;

земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0149 площею 34,6172 га пасовищ, с. Дмитрівка.

Рішенням VII сесії VIII скликання Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 18.06.2021 року №18, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 31, 116, 118, 120, 121 Земельного кодексу України, враховуючи рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року по справі №400/5718/20, рішення Прибужанівської сільської ради «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» від 28.05.2020 року №22, а також висновки судів, викладені у справі №915/1131/20 за позовом Фермерського господарства «Південь Агро Інвест», відмовлено ОСОБА_3 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України площею 34,6172 га пасовища (кадастровий номер :03:000:0148) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах території Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області.

Рішенням VII сесії VIII скликання Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 18.06.2021 року №18, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 31, 116, 118, 120, 121 Земельного кодексу України, враховуючи рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року по справі №400/5717/20, рішення Прибужанівської сільської ради «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» від 28.05.2020 року №22, а також висновки судів, викладені у справі №915/1131/20 за позовом Фермерського господарства «Південь Агро Інвест», відмовлено ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України площею 34,6172 га пасовища (кадастровий номер :03:000:0149) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах території Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області.

Рішенням VII сесії VIII скликання Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 18.06.2021 року №18, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 31, 116, 118, 120, 121 Земельного кодексу України, враховуючи рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року по справі №400/5716/20, рішення Прибужанівської сільської ради «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» від 28.05.2020 року №22, а також висновки судів, викладені у справі №915/1131/20 за позовом Фермерського господарства «Південь Агро Інвест», відмовлено ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства України площею 34,3372 га пасовища (кадастровий номер :03:000:0032) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 28.01.2015 року в межах території Дмитрівської сільської ради (Прибужанівська сільська рада) Вознесенського району Миколаївської області.

У пояснювальній записці про проектів рішень, підставу для відмови у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства обумовлено рішенням Прибужанівської сільської ради від 28.05.2020 року №22, яким земельні ділянки за кадастровим номером :03:000:0148 орієнтовною площею 34,6172 га та :03:000:0149 площею 34,6172 га включено до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах.

Також, у рішеннях згідно пояснювальної записки, враховано судове рішення у господарській справі №915/1131/20, за висновком якого є припиненим право ФГ «Південь Агро Інвест» на земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:135, яке надійшло від ОСОБА_4 з моменту державної реєстрації фермерського господарства, через поділ земельної ділянки на земельні ділянки за кадастровими номерами :03:000:148 та :03:000:148.

У тому числі, проекти землеустрою не містять докази згоди членів ФГ «Південь Агро Інвест», висловленої на загальних зборах щодо виділення членам фермерського господарства у власність земельної частки (паю).

Крім того, у назві проектів землеустрою, так само як і в пояснювальній записці та інших документах, які містяться в них, зазначається, що земельні ділянки перебувають у користуванні ОСОБА_4 , а не в користуванні ФГ «Південь Агро Інвест» право користування якого, у тому числі на умовах оренди, не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Так само в проектах землеустрою та документах, які в них містяться, вказується, що ділянки перебувають у державній, а не в комунальній власності, що позбавляє сільську раду повноважень щодо вирішення питання про розпорядження землями державної власності. Одночасно до матеріалів проектів землеустрою долучені Витяги з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, згідно яких ділянки перебувають у комунальній власності. Щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:148 та :03:000:148 відсутня інформація про будь-якого користувача.

Площа земельних ділянок, на які ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою не відповідає тій, що заявники бажають одержати у власність. Крім того, розмір земельної частки (паю) не визначався, виходячи з середнього показника, як це передбачено п. «а» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України. Будь-яких підстав для збільшення орієнтовного розміру ділянки до 34,3372 га та до 34,3372 га, ні враховуючи середній розмір частки (паю) по сільськогосподарських підприємствах, а також виходячи з вартості земельних ділянок, на які розроблено запропоновані до затвердження проектні документації, не виникли.

Також, проекти містять документи, що суперечать один одному та містять недоліки. Зокрема, у висновку про розгляд проекту вказано, що ділянка розташована на території Таборівської сільської ради Вознесенського району. Акти приймання-передачі межових знаків не містять дати їх складання та не містять погоджувальних підписів суміжних землекористувачів, які погодились з правильністю визначення суміжних меж та закріплення їх межовими знаками.

Не погоджуючись із рішеннями сільської ради про включення земельних ділянок до переліку ділянок, право на які набувається за результатом аукціону, та про відмову у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивачі звернулись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За правилами ч.ч 1, 4 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Слід враховувати, що за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-IV, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Фермерське господарство має найменування та може мати печатки.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

За правилами ч. 1 ст. 5 Закону України від 19.06.2003 року №973-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Таким чином, створенню фермерського господарства передує, по-перше, бажання й ініціатива громадянина здійснювати підприємницьку діяльність на власний ризик саме у такій формі з метою отримання прибутку та, по-друге, вирішення питання про отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у власність та/або користування, що є необхідною умовою реалізації ним права на створення такого фермерського господарства, а також його державної реєстрації як юридичної особи. Створення фермерського господарства громадянином України передбачає визначену законом послідовність дій, а земельні ділянки надаються саме для створення фермерського господарства, а не для іншої цілі.

Разом з цим, згідно із ст. 8 Закону України від 19.06.2003 року №973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

У ст. 7 Закону України від 19.06.2003 року №973-IV передбачено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

З метою ведення фермерського господарства виключно громадяни можуть отримати земельну ділянку із земель державної та комунальної власності у власність шляхом безоплатної передачі в межах норм безоплатної приватизації. Для юридичних осіб такої можливості чинне законодавство не передбачає. Водночас у користування, зокрема, оренду, можуть отримати земельну ділянку із земель державної та комунальної власності як громадяни, так і юридичні особи. У цьому контексті, фермерське господарство є однією із форм саме підприємницької діяльності громадян.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №922/989/18, практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду вважає, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа.

У постанові від 13 березня 2018 року по справі №348/992/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. Із цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

У постанові від 1 квітня 2020 року по справі №320/5724/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 ГК України. Після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства користувачем орендованої земельної ділянки є саме фермерське господарство.

Такий підхід використано і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі №179/1043/16-ц, висновки якої визначають, що передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто для вироблення, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції. Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник. Іншими словами, після набуття засновником селянського (фермерського) господарства права постійного користування земельною ділянкою для ведення такого господарства та проведення державної реєстрації останнього постійним користувачем зазначеної ділянки стає селянське (фермерське) господарство. Державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства за його засновником не змінює вказаний висновок, оскільки після державної реєстрації такого господарства саме воно як суб`єкт підприємницької діяльності могло використовувати відповідну ділянку за її цільовим призначенням, тобто бути постійним користувачем.

Отже, з моменту реєстрації фермерського господарства та набуття статусу юридичної особи обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України від 19.06.2003 року №973-IV трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби фермерське господарство має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором (контрактом).

Трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом, а осіб, залучених до роботи за трудовим договором (контрактом), - законодавством України про працю.

Трудові спори у фермерському господарстві вирішуються у встановленому законом порядку.

У зв`язку із чим, члени фермерського господарства перебувають у трудових відносинах та в результаті їх спільної праці виробляють товарну сільськогосподарську продукцію, здійснюють її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства відповідно до закону.

Правовий статус члена фермерського господарства нерозривно пов`язаний із забезпеченням діяльності цього фермерського господарства, а не власних потреб та інтересів.

Також, ст. 12 Закону України від 19.06.2003 року №973-IV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Отже, станом на момент виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство в залежності від того, хто є власником земельних ділянок, які увійшли до складу землі цього фермерського господарства, наділяється різними правомочностями. Зокрема, фермерське господарство володіє, користується і розпоряджається тими земельними ділянками, які належить йому на праві власності. Однак, якщо члени фермерського господарства мають у приватній власності земельні ділянки, то фермерське господарство може лише володіти та користуватися землями своїх членів і лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають саме у власності, а не у користуванні члена фермерського господарства. Щодо використання фермерським господарством земельної ділянки на умовах оренди, то, виходячи із правової природи оренди, такому фермерському господарству також належать лише правомочності щодо володіння та користування землею, а власник землі наділений правом розпоряджатися нею.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України від 19.06.2003 року №973-IV члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).

Земельний кодекс України, у порівнянні із зазначеними вище положеннями Закону №973-IV, встановлює аналогічні норми.

Так, ст. 31 Земельного кодексу України передбачає, що землі фермерського господарства можуть складатися із:

1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування;

2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування.

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Щодо приватизації земельних ділянок членами фермерських господарств, то ст. 32 Земельного кодексу України визначено, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Отже, однією з форм набуття громадянином (членом фермерського господарства) права на землю є приватизація, яка здійснюється на добровільній основі і полягає у безоплатній передачі земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян. При цьому ст. 13 Закону №973-IV та ст. 32 Земельного кодексу України мають ідентичні назви «Приватизація земельних ділянок членами фермерських господарств».

Визначаючи єдине правозастосування ст. 13 Закону №973-IV в контексті, чи має право член фермерського господарства на виділення земельної частки паю із земель фермерського господарства, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 листопада 2021 року по справі №817/1911/17 дійшов правового висновку про те, що, оскільки Земельний кодекс України встановлює загальний порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної і комунальної власності, у тому числі і для ведення фермерського господарства, то в такому ж загальному порядку, передбаченому Земельним кодексом України, члени фермерського господарства можуть отримати безоплатно у власність із земель державної або комунальної власності земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю). При цьому має враховуватися норма, згідно з якою земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У члена фермерського господарства не виникає право користування земельною ділянкою, яка була надана власником (органом місцевого самоврядування) громадянину (засновнику) у користування для створення такого господарства. Єдиним суб`єктом, який володіє правомочністю користуватися земельною ділянкою, виділеною власником (органом місцевого самоврядування) для створення фермерського господарства, є саме таке фермерське господарство як суб`єкт господарювання.

Право на безоплатну передачу у власність земельних ділянок із земель, що надавалися у користування засновнику для створення фермерського господарства, не виникає у жодного члена фермерського господарства, в тому числі засновника.

Чинні правові норми Земельного кодексу України та Закону №973-IV не передбачають права громадянина України використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення фермерського господарства, без створення такого фермерського господарства та його реєстрації. Тому земля, надана в користування громадянину України для створення фермерського господарства, вважається такою, яка передана у користування всьому фермерському господарству. Але при цьому, власник землі залишається незмінним - держава або територіальні громади. Фермерське господарство не має в цьому випадку документу, який засвідчував би державну реєстрацію права на землю (права постійного користування) на відміну від громадянина, який отримав земельну ділянку у користування та зареєстрував належним чином такий правочин. Отже, члени фермерських господарств, у тому числі засновник (який отримав земельну ділянку у користування для створення такого фермерського господарства), можуть отримати безоплатно у приватну власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) із земель державної та комунальної власності у порядку, передбаченому ЗК України, та лише після припинення права власності чи користування такими земельними ділянками у визначеному законом порядку.

Як свідчать обставини справи, на момент надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою не є припиненим право фермерського господарства на користування земельними ділянками.

Ґрунтовними також є доводи апелянта про те, що згоди фермерського господарства на виділення його членам частки (паю) земельних ділянок позивачі як члени цього господарства не одержували.

Права користування, у тому числі за ОСОБА_4 , на новостворені земельні ділянки за кадастровими номерами :03:000:148 та :03:000:149 в результаті поділу ділянки за кадастровим номером :03:000:135, площею 69,2344 га, не зареєстровані в установленому порядку.

Відповідно до положень ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:135 припинила існування як об`єкт цивільних прав.

Не знаходить свого правового підтвердження і вимоги позивачів щодо затвердження проектів землеустрою на відведення земельних ділянок у власність за площею, яка б відповідала площі, раніше визначеній у наданих дозволах на розроблення технічної документації.

Є також помилковими посилання позивачів на приписи п.п. «е» п. 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, доповнені у Земельному кодексі України згідно Закону №1423-IX від 28.04.2021 року, з якими погодився суд першої інстанції, як на правову підставу для задоволення позову, оскільки спірні земельні ділянки за кадастровими номерами :03:000:148 та :03:000:149 перейшли з державної власності у комунальну у 2019 році, тобто до набрання чинності Законом №1423-IX від 28.04.2021 року, та з цього часу питання щодо виділення цих земельних ділянок у власність будь-яким особам сільською радою не вирішувалось.

Отже, обставин, які б перешкоджали сільській раді як власнику земельних ділянок реалізувати свої повноваження, передбачені п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 12, 122, 127, 134-139 Земельного кодексу України, з вирішення питання про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку ділянок, право на які набувається за результатом аукціону, не виникло.

Врахуванню підлягає також та обставина, що оспорюваним рішенням XXXVIII позачергової сесії Прибужанівської сільської ради від 28.05.2020 року №22 до переліку ділянок, права на які набувається за результатом аукціону, не було включено земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0032, яку бажає отримати у власність позивач ОСОБА_1 .

З огляду на положення ст. 2 КАС України колегія суддів не встановила порушені права та інтереси ОСОБА_1 у зв`язку із прийняттям відповідачем вказаного рішення. В свою чергу, наведені обставини свідчать про наявність окремих підстав для залишення позовних вимог позивача без задоволення в частині оскарження рішення відповідача від 28.05.2020 року №22.

Одночасно не знаходять свого обґрунтованого підтвердження доводи апелянта про порушення позивачами процесуального строку звернення із адміністративним позовом, оспорюючи рішення сільської ради «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

При цьому, важливим є те, що безпосередньо позивачі оспорюване рішення не одержували, а про його прийняття дізнались із прийняттям рішення сільської ради від 18 червня 2021 року №18 про відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства.

Таким чином, звернувшись із адміністративним позовом 12.07.2021 року, позивачами дотримано загальний шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Щодо доводів апелянта про непідсудність даного спору адміністративному суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За визначеннями, наведеними у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у вказаних положеннях термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Сукупний аналіз наведених норм адміністративного процесуального законодавства показав, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенцією адміністративних судів є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Таким чином, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

У тому числі, під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Виходячи з обставин справи, апеляційний суд враховує, що позивачі є учасниками правовідносин під час вирішення питання стосовно затвердження громадянам дозволів на розробку проектів землеустрою. Ці публічно-правові відносини стосуються саме учасників цих відносин

Отже, позивачі звернулись до суду з позовом з метою захисту своїх прав та інтересів, порушених, на їх думку, суб`єктом владних повноважень шляхом прийняття оспорюваних рішень, тобто таких прав та інтересів, що виникли у сфері публічно-правових відносинах.

Відтак, вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції порушень вимог ст. 19 КАС України не допустив.

Разом з цим, оскільки при прийнятті оспорюваних рішень відповідач діяв обґрунтовано, на виконання своїх повноважень і з дотриманням чинного законодавства, колегія суддів підстав для задоволення адміністративного позову не вбачає.

З огляду на наведене, оскільки під час вирішення справи судом неправильно застосовано норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також не надано належної правової оцінки обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прибужанівської сільської ради задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Прибужанівської сільської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , Фермерського господарства "ПІВДЕНЬ АГРО ІНВЕСТ", Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв