Справа № 520/4239/22
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 червня 2022 року № 520/4239/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () щодо незастосування під час обчислення пенсії ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення в 2021 році, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум, ОСОБА_1 , на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 N 1058-ІУ із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення в 2021 році, тобто за 2018-2020 року, починаючи з 30.08.2021 року.

Ухвалою суду від 25.05.2022 прийнято адміністративну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Вказану ухвалу було доставлено в кабінет Електронного суду відповідача 27.05.2022, відповідно до вимог ст. 18 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що через особистий кабінет на порталі Пенсійного Фонду України позивач дізналась, що при розрахунку її пенсії застосовано показник середньої заробітної плати 3764,40 грн замість показника середньої заробітної плати 9118,8 грн. У відповіді № 2000-0219-8/156557 від 10.12.2021 року на адвокатський запит щодо причини такого розрахунку пенсійний орган зазначив, що з 23.12.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 14.01.2015 року ОСОБА_1 надала заяву про працевлаштування з 29.12.2014 року на роботу за спеціальністю, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. Виплату пенсії за вислугу років на час роботи за спеціальністю припинено. Згідно особистої заяви з 30.08.2021 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно з ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому при розрахунку заробітної плати застосовано показник середньої заробітної плати 5426,60 грн відповідно п. 3 ст. 45 Закону. З таким розрахунком пенсії позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаним позовом.

У поданому до суду відзиві відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що пенсія позивачці були призначена у 2014 році відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому переведення на пенсію за іншим законом не відбулося.

Ухвалою суду від 23.06.2022 було витребувано у відповідача протокол призначення пенсії позивачу з 23.12.2014 року, який надано до суду у встановлений строк.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 призначено пенсію з 23.12.2014 року за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується протоколом призначення пенсії, наданим відповідачем.

14.01.2015 року ОСОБА_1 подала до пенсійного органу заяву про працевлаштування з 29.12.2014 року на роботу за спеціальністю, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. Виплату пенсії за вислугу років на час роботи за спеціальністю припинено.

30.08.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до пенсійного органу за призначенням пенсії в зв`язку з досягненням пенсійного віку (60 років)

За результатом розгляду заяви позивачки з 30.08.2021 року їй призначено пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що при розрахунку заробітної плати застосовано показник середнього заробітку працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014- 2016 рік в розмірі 5426 грн. 60 коп.

У відповіді № 2000-0219-8/156557 від 10.12.2021 року на адвокатський запит щодо причини такого розрахунку пенсійний орган зазначив, що з 23.12.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 14.01.2015 року ОСОБА_1 надала заяву про працевлаштування з 29.12.2014 року на роботу за спеціальністю, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. Виплату пенсії за вислугу років на час роботи за спеціальністю припинено. Згідно особистої заяви з 30.08.2021 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому при розрахунку заробітної плати застосовано показник середньої заробітної плати 5426,60 грн відповідно п. 3 ст. 45 Закону.

В той же час, з наданого на вимогу суду протоколу призначення пенсії позивачу з 23.12.2014 судом встановлено, що пенсію за вислугу років позивачу призначено на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вважає, що дії відповідача з приводу обчислення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором що передбачено ч. 1 ст.10 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу вказаних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що нормами зазначеного закону не передбачено такого виду пенсії як пенсія за вислугу років.

З протоколу призначення позивачу пенсії з 23.12.2014 судом встановлено, що пенсію за вислугу років позивачу призначено згідно з нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення», а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як зазначає відповідач у відповіді на адвокатський запит.

В той же час, відповідно до примітки до Закону України "Про пенсійне забезпечення» Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії, згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005 в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.

Виходячи з аналізу норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом України "Про пенсійне забезпечення", оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

У частині першій Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачці було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулася 30.08.2021 вперше.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що при обрахунку позивачці пенсії за віком відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати працівників в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 31.03.15р. у справі №21-612а14, від 09.06.15р. у справі №21-550а14, Верховного Суду від 22.01.2019 по справі № 577/2457/17, від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 23.10.2020 у справі №528/196/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи відповідача про те, що позивача було переведено на інший вид пенсії в межах Закону № 1058, а не призначено нову пенсію, суд вважає необґрунтованими, а доводи щодо того, що пенсію за вислугу років позивачу призначено на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не відповідають дійсності та спростовуються наданим до матеріалів справи протоколом призначення пенсії позивачу з 23.12.2014.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернулася вперше.

За таких обставин, у даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, а отже пенсійний орган мав враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком відповідно до Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, обраховуючи пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для порівняння її з розміром пенсії, яку отримує позивачка, протиправно не врахував показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком відповідно до Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на що, розмір пенсії за результатом такого обрахунку був визначений невірно.

Враховуючи вищевикладені обставини, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незастосування під час обчислення пенсії позивачу показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення в 2021 році, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправними та такими, що порушують право позивачки щодо соціального захисту на отримання пенсії в повному розмірі.

З огляду на вказане, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () щодо незастосування під час обчислення пенсії ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення в 2021 році, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум, ОСОБА_1 , на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 N 1058-ІУ із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення в 2021 році, тобто за 2018-2020 роки, починаючи з 30.08.2021.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.06.2022.

Суддя Білова О.В.