Справа № 340/2763/22
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м.Кропивницький Справа № 340/2763/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ГУ ДПС в Кіровоградській області (вул. Велика Песпективна, 55, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.12.2021 №5 про стягнення штрафних санкцій в розмірі 17000 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що посадовими особами відповідача здійснено фактичну перевірку господарського - об`єкту кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_2 , в якому вона здійснює підприємницьку діяльність.

Під час перевірки встановлено факт зберігання на господарському об`єкті - кафе-барі для подальшої реалізації, тютюнових виробів (тютюн для куріння кальяну), зокрема 6 (шість) лаунг - боксів з тютюном для кальяну без марок акцизного податку встановленого зразка. Позивачка зазначає, що придбала вказаний табак для кальяну в мережі інтернет на сайті «OLX» та не знала що даний вид товару підпадає під акцизний збір, тому здійснювала його реалізацію, усвідомлюючи що жодних порушень законодавства не допускає.

Зважаючи на виявлені порушення відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.12.2021 №5 про стягнення штрафних санкцій в розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись з прийняти рішення позивач вказує, що стаття 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», зазначає чітке визначення терміну «тютюнові вироби», а саме - тютюнові вироби-сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Тобто, визначення «тютюн для кальяну» в юридичному полі апріорі, не існує. Тому, ухвалення оскаржуваного рішення з підстав порушення абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин що використовується в електронних сигаретах, та пального №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року, в частині зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку, про стягнення штрафних санкцій, є не законним.

Крім того, вказує, що на його адресу акт фактичної перевірки не надсилався, а тому, перевірити правильність ного оформлення, не є можливим.

Ухвалою суду від 14.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.12).

29.06.2022 на адресу суду надійшов відзив на позов вимоги якого не визнаються та вказується, що накладення адміністративно господарського штрафу обумовлено фактом виявлення порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зберігання тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка), що підтверджується долученими до відзиву доказами, а тому оскаржуване рішення є правомірним та не підлягає скасуванню (а.с.16,17).

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до пунктів 20.1.10 та 20.1.11 п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно п. 75.1., 75.1.3 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З матеріалів справи вбачається, керівником відповідача 16.11.2021 видано наказ №1409-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », яким вирішено провести фактичну перевірку господарського - об`єкту кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_2 , в якому позивач здійснює підприємницьку діяльність (а.с.20).

На підставі вищевказаного наказу 17.11.2021 видано направлення на перевірку №№2111, 2112 (а.с.21,22).

Перед початком проведення перевірки примірник наказу та направлення вручені безпосередньо позивачеві 19.11.2021, що підтверджується особистим підписом на примірниках направлення.

За результатами фактичної перевірки посадовими особами відповідача складено акт №4100/11/11/РРО/ НОМЕР_1 складеного 19 листопада 2021 року, яким встановлено наступні порушення:

- зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів та пального", що підтверджується фотофіксацією факту зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с.23,24,26-32).

Факт ознайомлення з актом фактичної перевірки підтверджено особистим підписом позивача, що повністю спростовує її доводи щодо неможливості перевірки змісту акту.

На підставі акта фактичної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.12.2021 №5, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17000 грн., при цьому згідно розрахунку штрафної (фінансової) санкції до податкового повідомлення-рішення, санкцію застосовано за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка на підставі абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів та пального» (а.с.33,34).

Не погодившись із прийняттям податкового повідомлення-рішення від 08.12.2021 №5, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Стаття 226 ПК України регулює відносини, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно п.226.2. ст.226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пункт 226.3. ст.226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 226.8 ст.226 ПК України визначено, що кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ - "тютюн імпортний", ТВ - "тютюн вітчизняний") у кількісному виразі.

Згідно з п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до п. 19 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене постановою КМ України від 27.12.2010 №1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п.20 Положення №1251 вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Як вбачається з матеріалів перевірки, контролюючим органом встановлено відсутність акцизної марки на пачках тютюнових виробів (тютюн для куріння кальяну).

Таким чином, підставою для застосування штрафних санкцій шляхом винесення спірного рішення слугувало саме зберігання тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка.

Щодо доводів позивача про те, що визначення «тютюн для кальяну» в юридичному полі апріорі, не існує, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Аналогічного змісту визначення міститься у підпункті 14.1.252 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 215.3.2 пункту 215.3 ст.215 Податкового кодексу України, акцизній податок справляється з товару «Тютюн та замінники тютюну, інші, промислового виробництва; тютюн «гомогенізований» або «відновлений»; тютюнові екстракти та есенції» код товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД 2403 за одиницю виміру 1 кілограм (нетто) у розмірі 2836,08 гривень. При цьому, вагою нетто вважається вага товару (продукції) без урахування ваги будь-якої тари чи упаковки. У разі якщо складовими частинами (елементами) підакцизного товару (продукції) є сукупно підакцизні товари (продукція) та інші види продукції, для цілей оподаткування акцизним податком врахуванню підлягає лише вага тих складових частин (елементів), які належать до підакцизних товарів (продукції).

Відповідно до групи 24 «Тютюн і промислові замінники тютюну» Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), коду УКТ ЗЕД 2403 відповідає «Інший тютюн промислового виробництва та замінники тютюну промислового виробництва; «гомогенізований» або «відновлений» тютюн; тютюнові екстракти та есенції» до складу якого входить «тютюн для куріння, з вмістом або без вмісту замінників тютюну у будь-якій пропорції» до складу якого, в свою чергу, входить під кодом 2403 11 00 00 «тютюн для кальяна, зазначений в примітці 1 до цієї групи». Згідно з приміткою 1 до цієї групи «В підпозиції 2403 11 термін «тютюн для кальяна» означає тютюн, призначений для куріння за допомогою кальяна, що складається з суміші тютюну та гліцерину, з вмістом або без вмісту ароматичних масел і екстрактів, меляси або цукру, який має або не має фруктового аромату. Проте продукти, що не містять табаки, призначені для куріння за допомогою кальяна, виключаються з цієї підпозиції.». Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, що є одним з правил класифікації товарів в УКТ ЗЕД.

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи (матеріали фотофіксації за місцем зберігання табаку для кальяну), продукція виявлена посадовими особами відповідача, являє собою суміш, яка у своєму складі містить «tobacco», а отже підпадає під визначення тютюнових виробів визначених абз. 11 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та відповідно має бути марковане марками акцизного податку.

Щодо доводів позивача про необізнаність необхідності маркування тютюну для кальяну марками акцизного податку, який був придбаний в мережі інтернет на сайті «OLX», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, здійснюючи підприємницьку діяльність позивач мала усвідомлювати певні ризики, які можуть виникнути в процесі здійснення такої діяльності.

При цьому, відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доводи позивача наведені у позові не спростовують фактів порушення нею вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» виявлених в ході проведення фактичної перевірки, а тому відсутні правові підстави стверджувати про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В ході розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник