Справа № 480/14494/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 р. Справа № 480/14494/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що до 08.06.2021 він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2. Наказом від 08.06.2021 № 124 був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. У 2020 та 2021 роках грошове забезпечення виплачувалося йому не в повному обсязі, а саме нарахування посадового окладу та окладу за військовим званням здійснювалося в меншому розмірі, ніж визначено в п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (позивачем не враховано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2020 року та 1 січня 2021 року).

Зазначає, що у зв`язку із набранням законної сили 29.01.2020 судовим рішенням у справі № 826/6453/18, яким було визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", була відновлена дія п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Проте відповідач продовжив обчислювати розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, використовуючи розрахункову величину - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. За таких обставин грошове забезпечення виплачувалося позивачу у меншому розмірі. На звернення до відповідача з заявою про перерахунок грошового забезпечення отримав відмову. Вважає її протиправною та зазначає, що виплата грошового забезпечення під час проходження служби не в повному обсязі порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018. Ця постанова є чинною та підлягає застосуванню. Вказує, що скасування п. 6 постанови КМУ N 103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням позивача та не може слугувати підставою для надання нових довідок, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 не створює підстав для здійснення такого перерахунку позивачу. У зв`язку з цим підстав для проведення перерахунку грошового забезпечення позивачу у командування військової частини немає. Вважає, що за наведених обставин відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.06.2021 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2. Наказом від 08.06.2021 № 124 був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.9).

На звернення до відповідача з заявою про перерахунок грошового забезпечення відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" листом від 20.12.2021 відповідач відмовив у проведенні перерахунку (а.с.8).

Суд вважає, що відмова військової частини НОМЕР_2 перерахувати грошове забезпечення позивача є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 4 цієї постанови (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103) розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Постанова КМУ від 30.08.2017 р. N 704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.

Відповідно до примітки 1 Додатку 1, примітки Додатків 12, 13 14 до постанови КМУ від 30.08.2017 р. N 704 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103) посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

У лютому 2018 року відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" до зазначеної постанови були внесені зміни, а саме п. 4 постанови КМУ від 30.08.2017 р. N 704 викладено в новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

При цьому зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 р., а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунку розмірів цих окладів у спірний період не застосовується.

Отже, для правовідносин, які виникли станом на 01.01.2018 та 01.01.2019, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року".

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо методології розрахунку посадових окладів та окладів за військовим званням.

Таким чином, з 29.01.2020 - дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18 - пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103 втратив чинність та фактично відновлена дія п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 у первинній редакції, відповідно до якої розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Разом з тим ця норма не регулює питання щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Суд наголошує на неможливості виконання положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, передбачені законом.

За таких обставин з 29.01.2020 (дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) у позивача виникли правові підстави для перерахунку розміру грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Враховуючи викладене, оскільки зміни, внесені постановою N 103, зокрема, до п. 4 постанови КМУ від 30.08.2017 р. N 704, були визнані в судовому порядку нечинними, з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 постанови КМУ від 30.08.2017 р. N 704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що починаючи з 29.01.2020 у позивача знову виникло право на отримання грошового забезпечення з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, який визначається шляхом застосування пункту 4 постанови КМУ від 30.08.2017 р. N 704 в первинній редакції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачу у перерахунку грошового забезпечення не дотримався вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 перерахувати та виплатити позивачу недоплачене грошове забезпечення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01 січня 2020 року по 08 червня 2021 року відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції 2017 року з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачене грошове забезпечення за період з 01 січня 2020 року по 08 червня 2021 року відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції 2017 року з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах