Справа № 340/7949/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 липня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/7949/21
Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Казанчук Г.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,
ВИКЛАД ОБСТАВИН:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової компенсації за невикористану щорічної відпустку за 2011 рік - 30 діб, 2012 рік - 20 діб, 2013 рік - 15 діб, за 2015 рік - 23 доби, за 2016 рік - 16 діб, за 2017 рік - 21 доба, 2018 рік - 30 діб, 2019 рік - 24доби, 2020 рік - 12 діб;
- зобов`язати Головне управління ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану чергову відпустку у 2011 році - 30 діб, 2012 рік - 20 діб, 2013 рік - 15 діб, за 2015 рік - 23 доби, за 2016 рік - 16 діб, за 2017 рік - 21 доба, 2018 рік - 30 діб, 2019 рік - 24доби, 2020 рік - 12 діб з компенсацією сум ПДФО, що утримується з доходів в межах видатків на грошове забезпечення, згідно «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44»;
- стягнути з Головного управління ДФС у Кіровоградській області (місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна 55, код СДРПОУ 39393501) на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за серпень-вересень 2021 року та грошової компенсації за невикористані дні чергової відпустки за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020 рр. починаючи з 27 вересня 2021 року по день фактичного розрахунку.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічної відпустку у виплаті при звільненні грошової компенсації за невикористані 104 діб щорічних основних відпусток; зобов`язано Головне управління ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 104 доби основної відпустки: за 2015 рік за 23 доби, за 2017 рік за 18 діб, за 2018 рік за 30 діб, за 2019 рік за 24 доби., за 2020 рік за 9 діб, із відрахуванням податків та зборів та стягнуто з Головного управління ДФС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати грошового забезпечення за серпень-вересень 2021 року в сумі 15256,63 гривень.

24.06.2022 року канцелярією суду зареєстровано заяву про виправлення описки в рішенні по справі №340/7949/22 у якій позивач вказує про наявність помилки у фактичній кількості невикористаних днів відпустки за 2012 та 2016 роки, а також зазначено про те, що судове рішення не містить вирішення питання про зобов`язання компенсації сум ПДФО, що утримується з доходів в межах видатків на грошове забезпечення згідно ''Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року призначено до розгляду питання про винесення додаткового рішення.

Розглянувши заяву позивача від 24.06.2022 року, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина 2 статті 252 КАС України).

Згідно з частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У другій позовній вимозі позивач просив зобов`язати ГУ ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове компенсацію за невикористані дні відпустки з компенсацією сум ПДФО, що утримується з доходів в межах видатків на грошове забезпечення згідно "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44".

Судове рішення міститься опис вирішення вимоги в частині зобов`язання ГУ ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове компенсацію за невикористані дні відпустки, проте без дослідження питання стосовно того, що така компенсація має бути стягнути згідно вимог Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44.

Враховуючи зазначене, суд вирішив провести розгляд вказаного питання шляхом винесення додаткового рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. N 44 затверджений Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) (надалі Порядок №44).

Згідно пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Позивач проходив службу в податковій міліції.

У пункті 3 Порядку №44 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

При цьому, згідно пункту 4 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Аналізуючи вказані вимоги суд зазначає про те, що застосуванню вимог Порядку №44 має в даному випадку має передувати виконання рішення суду в частині зобов`язання нарахування компенсації за невикористані дні відпустки. Отже, станом на день розгляду справи в суді відсутній спір стосовно можливого застосування Порядку №44, а також відсутні заперечення відповідача в частині застосування вказаного Порядку №44. Тобто, вказана вимога є передчасною, отже не може бути задоволені при вирішення позовної вимоги.

Принагідно суд вказує про відсутність підстав для винесення ухвали про виправлення описки у рішенні суду.

Керуючись ст. ст. 241, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги стосовно зобов`язання нарахування та стягнення компенсації сум ПДФО, що утримується з доходів в межах видатків на грошове забезпечення, згідно «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44».

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук