Справа № 278/400/22
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №278/400/22
УХВАЛА

14.04.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про відкриття провадження

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Романа Руслановича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

До Житомирського районного суду Житомирської області 14.02.2022 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Романа Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 18.02.2022 вищевказаний адміністративний позов переданий за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду м.Житомира від 08.04.2022 справу передано на розгляд судді Воробйовій Т.А.

Розглянувши матеріали даного адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що позов слід залишити без руху, оскільки він не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України.

В порушення вимог ч.3 ст.161 КАС матеріали позовної заяви не містять доданого документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. При цьому, згідно з вимогами ч.8 ст.160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, проте, у поданому адміністративному позові такі підстави позивачем не наведені.

Таким чином, для усунення зазначених недоліків, позивач має сплатити судовий збір у сумі 496,20 грн або ж зазначити у позові та підтвердити, подавши відповідні письмові докази, підстави звільнення від сплати судового збору.

При цьому, судом враховується наведене у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18), в якій зазначено наступне: «…нормам статті 288 КУпАП кореспондують положення підпункту 2 частини першої статті 20 КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ, а також статті 286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви. За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом №3674-VI) державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову. Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином,… за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI. … Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.»

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI), що наразі становить 496,20 грн, який підлягає оплаті на рахунок: отримувач: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), номер рахунку UA0006831, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема за ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Національну поліцію" систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а.

Позивач, оскаржуючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, вказав відповідачем інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Романа Руслановича, разом з тим інспектор не є суб`єктом владних повноважень, а є особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом владних повноважень та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення, а відтак інспектор не може виступати відповідачем у даній справі, а тому позивачу необхідно уточнити склад учасників по справі із зазначенням повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

Також, відповідно до приписів пунктів 7, 8 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, вказаних відомостей позов ОСОБА_1 не містить.

У відповідності до абз.1 ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених її недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Романа Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків - протягом 7 (семи) днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.А.Воробйова