Справа № 0440/6596/18
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2022 року Справа № 0440/6596/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
представника позивача представник відповідача 1 представника відповідача 2 представник третьої особи Вороновська О.В., не з`явився (повідомлений належним чином) Романчук М.М. не з`явився (повідомлений належним чином)
31 серпня 2018 року керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради; відповідача-2: Дніпровської міської ради, третя особа: комунальний заклад освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради та департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради щодо невжиття заходів, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50 та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50;
- зобов`язати Дніпровську міську раду та департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради вжити заходів в межах компетенції, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50 та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50.
В обґрунтування позовних вимог керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 зазначено, що підставою звернення позивача до суду стало порушення вимог законодавства, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження будівлями, спорудами та земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування освітнього закладу та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей, що є невиконанням гарантій держави у сфері освіти. Так, позивачем наголошено на тому, що відповідачами протягом тривалого часу не вживаються заходи для оформлення правовстановлюючих документів та державну реєстрацію права на будівлі, споруди та земельну ділянку комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» ДМР, функціонування навчального закладу без правовстановлюючих документів на будівлі та споруди закладу також свідчить про протиправну бездіяльність його власника, в даному випадку Дніпровської міської ради в особі департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради. Позивач окремо наголосив, що відповідачем не вжито заходи щодо виділення коштів, необхідних на усунення виявлених порушень у вказаному навчальному закладі, а департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради не вжито жодних заходів задля внесення відповідних пропозицій Дніпровській міській раді щодо обсягів бюджетного фінансування підпорядкованого закладу освіти. Позивач просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.
16.10.2018 року Дніпровською міською радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ст.ст. 32, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», положеннями ст.ст. 116, 122, 123 Земельного кодексу України, а також відповідно до п. 4.1 та п. 5.1 Статуту КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР визначено, що саме до повноважень департаменту гуманітарної політики ДМР віднесено внесення на розгляд міської ради питань, зокрема, щодо надання дозволу на розроблення технічної документації на будівлі, споруди навчальних закладів для проведення технічної інвентаризації та державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для оформлення правовстановлюючих документів на землю, оскільки саме відповідач-1 є виконавчим органом міської ради, якому належать відповідні повноваження. Також відповідачем-1 наголошено, що тільки у разі включення відповідачем-1 до бюджетних запитів коштів для оформлення правовстановлюючих документів, зокрема на земельну ділянку де розташований КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР, це питання може бути внесено на розгляд Дніпровської міської ради в установленому законом порядку. Відповідач-1 наголосив на безпідставності позовних вимог, відсутності будь-яких порушень зі сторони Дніпровської міської ради, з огляду на що просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
30.10.2018 року позивачем було подано відповідь на відзив Дніпровської міської ради, в якій в обґрунтування своєї позиції позивач наголосив на безпідставності доводів відповідача-2 про відсутність у Дніпровської міської ради повноважень для вчинення відповідних дій, оскільки така є представницьким, а не виконавчим органом і згідно з п. 30, п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 32, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві ради наділені правом управління об`єктами освіти з метою виконання делегованих державою функцій щодо забезпечення розвитку всіх видів освіти, мережі освітніх закладів задля реалізації права громадян відповідної територіальної громади на освіту. Позивач наголосив, що бездіяльність Дніпровської міської ради, як засновника КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР, полягає у невжитті відповідних заходів, направлених на належне оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди та земельну ділянку вказаного навчального закладу. Також у відповіді на відзив наголошено, що п.1.3 розпорядження міського голови від 01.08.2016 №468-р передбачено здійснити дії щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна територіальної громади м. Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради, розпорядженням Кабінету Міністрів України №802-р від 17.10.2012 року, органам виконавчої влади було доручено здійснити протягом 2012-2013 років заходи, пов`язані з проведенням землевпорядних робіт, оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади. Проте, Дніпровською міською радою станом по час розгляду справи в суді не вжито відповідних заходів. З огляду на викладені у відповіді на відзив посилання, позивач просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
23.11.2018 року до суду надійшов відзив департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, в якому відповідач-1 не погодився з позовними вимогами, вказав на їх безпідставність, зазначивши, що КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста та власником вказаного навчального закладу є Дніпровська міська рада. Органом, що уповноважений здійснювати управління закладом, є департамент гуманітарної політики ДМР, та відповідач-1 здійснює: фінансування навчального закладу, його матеріально-технічне забезпечення, господарське обслуговування, керує навчально-методичною та кадровою роботою. Відповідно до п.п.1.1, 2.3.12 Положення №37/9 від 08.06.2016 департамент гуманітарної політики ДМР є виконавчим органом ДМР, підконтрольний та підзвітний ДМР, до компетенції якого належать повноваження щодо внесення пропозицій щодо обсягів бюджетного фінансування закладів та установ, підпорядкованих департаменту, аналіз використання бюджетних коштів. Відповідач наголосив, що КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР не зверталась до департаменту гуманітарної політики ДМР щодо виділення коштів для оплати землевпорядних послуг, однак відповідач-1 листами від 26.04.2018, від 04.07.2018 звернувся до Дніпровської міської ради про виділення коштів для здійснення оплати послуг на виготовлення землевпорядної документації та очікується надходження відповідних асигнувань. Департамент гуманітарної політики ДМР вказав, що ним вжито всі можливі заходи для забезпечення державних інтересів, конституційних прав громадян та набуття вказаним закладом освіти прав на землю, що виключає бездіяльність відповідача-1. Окремо відповідач-1 наголосив, що у даному спорі відсутній суб`єкт владних повноважень, який би за законом мав право звернутись до суду із цим позовом до відповідачів, так і можливість за законом заявлення в судовому порядку таких вимог до відповідача. З огляду на викладене у відзиві, департамент гуманітарної політики ДМР вказав на безпідставність позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року, у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року було скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2019 року, справу №0440/6596/18 за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, третя особа: Комунальний заклад освіти «Спеціалізована школа № 13» Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Скасовуючи судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі №0440/6596/18, Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 року, зокрема, зазначив, що у цій справі суди мали перевірити наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави прокурором у суді, визначених частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру», зокрема: перевірити доводи прокурора про відсутність органу, до повноважень якого належить захист інтересів держави у відповідній сфері, а також, у разі наявності такого органу, перевірити належне виконання покладених на цей орган повноважень. Крім того, суди не перевірили факт бездіяльності відповідачів та не надали належної правової оцінки такій бездіяльності, її наслідкам та наявності підстав вважати її протиправною.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року суддею Ніколайчук С.В. було прийнято до свого провадження справу №0440/6596/18 та вирішено рохглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та визначено п`ятнадцятиденний термін з дня отримання ухвали від 17.01.2022 року для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року витребувано від начальника департаменту гуманітарною політики Дніпропетровської міської ради - обґрунтовану інформацію щодо вжитих департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди та земельну ділянку, на якій розташовано КЗО «Спеціалізована школа № 13» Дніпропетровської міської ради; витребувано від Дніпровської міської ради - обґрунтовану інформацію щодо вжитих Дніпровською міською радою заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди та земельну ділянку, на якій розташовано КЗО «Спеціалізована школа № 13» Дніпровської міської ради; визначено строк для надання витребуваних документів - до 28.02.2022 року.

12 квітня 2022 року департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради було надано пояснення на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року, в яких відповідач-1 повідомив, що для здійснення державної реєстрації права комунальної власності на будівлі та споруди КЗО «Спеціалізована школа № 13» Дніпровської міської ради надано документи до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (Заява від 24.09.2020 року №41615342), проте розгляд заяви було зупинено рішенням державного реєстратора та наразі здійснюються необхідні дії щодо усунення зауважень державного реєстратора. Також на виконання п. 3 рішення міської ради від 20.10.2021 №71/11 «Про деякі питання адресації об`єктів у м. Дніпрі» відповідачем-1 надано відповідні документи до виконавчого комітету ДМР для присвоєння адреси КЗО «Спеціалізована школа № 13» Дніпровської міської ради. Відповідач-1 навів у поясненнях подальший алгоритм своїх дій та вказав на майбутнє звернення до ДМР для отримання рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівель та споруд КЗО «Спеціалізована школа № 13» Дніпровської міської ради.

18 квітня 2022 року Дніпровською міською радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідачем-2 було наведено посилання, аналогічні тим, що містились у відзиві від 16.10.2018 року. Додатково Дніпровська міська рада у відзиві від 18.04.2022 зазначила, що листом від 28.01.2022 року №4/7-77 департамент по роботі з активами ДМР повідомив, що від департаменту гуманітарної політики ДМР до міської ради заяв щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул. М. Драгоманова, 50 станом на 26.01.2022 не надходило. Відповідач-2 наголосив на відсутності будь-яких порушень зі сторони Дніпровської міської ради та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року було закрито підготовче провадження в адміністративній справі №0440/6596/18 та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача 2 заперечував проти задоволення позову, посилався на підстави, наведені у відзиві та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача-1 та третьої особи до суду не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Комунальний заклад освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради, код ЄДРПОУ 26511123, зареєстрований в якості комунальної організації (установа, заклад) 22.04.2004 року Дніпровською міською радою, орган управління департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, місцезнаходження: 490101, м.Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50. Комунальний заклад освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради перебуває у власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Дніпровської міської ради від 21 лютого 2018 року № 96/30 вирішено надати департаменту гуманітарної політики ДМР дозвіл на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна згідно з переліком. До вказаного переліку також включено КЗО «Спеціалізована школа № 13».

Розпорядженням міського голови Дніпровської міської ради від 25 липня 2018 року № 962-р зобов`язано керівників виконавчих органів міської ради та головам районних у містах рад:

- визначити перелік об`єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, які перебувають на їх балансі та на балансі підпорядкованих комунальних організацій, стосовно яких не здійснена державна реєстрація права власності;

- передбачити у бюджетних запитах на 2019 рік видатки, пов`язані з проведенням технічної інвентаризації та державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, на об`єкти нерухомого майна;

- здійснювати дії щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради; у разі наявності коштів здійснити дії щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

Листами № 12/2-392 від 26 квітня 2018 року та № 12/1-662 від 4 липня 2018 року департамент гуманітарної політики ДМР звернувся до Дніпровської міської ради щодо виділення додаткових коштів для здійснення оплати послуг на виготовлення землевпорядної документації та проведення технічної інвентаризації будівель і споруд комунальних закладів.

27 червня 2018 року прокурор звернувся до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із запитом, у якому просив надати інформацію щодо наявності правовстановлюючих документів із зазначенням номеру та дати видачі державного акта на право користування, ким видавався державний акт, номер та дата розпорядження/рішення, на підставі якого видано акт на земельні ділянки закладів освіти Центрального району м. Дніпро, зокрема, КЗО «Спеціалізована шкода №13».

Листом № 10-4-0.38-1459/107-18 від 10 липня 2018 року ГУ Держгеокадастру повідомило про те, що право власності або користування земельною ділянкою, зокрема, за адресою вул. Михайла Драгоманова, 50, (КЗО «СШ № 13») у Державному реєстрі земель м. Дніпропетровська не зареєстровано.

24 січня 2022 року Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Дніпровської міської ради (за вих.№24-81вих-22) та до департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (за вих.№24-80вих.22) із запитами про надання інформації щодо вжитих Дніпровською міською радою та департаментом гуманітарної політики ДМР, відповідно, заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди та земельну ділянку, а якій розташовано КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР.

У відповідь на запит прокуратури від 24.01.2022 року, листом Дніпровської міської ради від 21.02.2022 року №7/11-405 було надано інформацію, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на будівлі та споруди КЗО «СШ №13» ДМР, департаментом гуманітарної політики ДМР було направлено запит до регіонального відділення Фонду держмайна України для отримання інформації щодо неналежності приміщень за адресою м. Дніпро, вул. М. Драгоманова, 50 до державної власності та було отримано відповідь від 21.05.2019 року №05-09-03154. На запит департаменту гуманітарної політики ДМР було надано витяги з Реєстру об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на об`єкти нерухомого майна за адресою м. Дніпро, вул. М. Драгоманова, 50. Для здійснення державної реєстрації права комунальної власності на будівлі та споруди КЗО «СШ №13» ДМР надано документи до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР (заява від 24.09.2020 №41615342). За рішенням державного реєстратора було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію та відмовлено у державній реєстрації права власності, у зв`язку з чим департаментом гуманітарної політики ДМР здійснюються дії щодо усунення зауважень державного реєстратора.

Відповідно до листа департаменту по роботі з активами ДМР від 28.01.2022 року за вих.№4/7-77, що адресований директору департаменту гуманітарної політики ДМР, повідомлено, що лист департаменту гуманітарної політики ДМР до Дніпровської міської ради щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул. Драгоманова, 50 по фактичному розміщенню КЗО «СШ №13» ДМР станом на 26.01.2022 не надходив.

На день звернення прокуратури із цим позовом правовстановлюючих документів на будівлю навчального закладу та земельну ділянку, на якій знаходиться КЗО «Спеціалізована школа № 13» ДМР, належним чином не оформлено, що на думку позивача, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним майном, зумовлює ризики для нормального функціонування закладу освіти, у зв`язку з чим позивач просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним у відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до суду з позовом в інтересах держави звернувся керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Суд звертав також увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Зокрема, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) ЄСПЛ висловив таку думку:

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Положення п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відтак, суд вважає, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

(1) ящо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

Із наведених нормативних положень вбачається, що прокурор, як посадова особа державного правоохоронного органу, з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього наявні виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» тим, що відповідними органами місцевого самоврядування протягом тривалого часу не вживаються заходи для оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права на будівлі, споруди та земельну ділянку комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження будівлями, спорудами та земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування освітнього закладу та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей, і у свою чергу, є невиконанням гарантій держави у сфері освіти, які суд вважає прийнятними та такими, що підлягають захисту.

Також позивачем при зверненні до суду вказано на те, що Дніпровська міська рада та департамент гуманітарної політики ДМР, які є власником та балансоутримувачем КЗО «СШ №13» ДМР, відповідно, не можуть виступати позивачами, фактично є органами, що вчинили протиправну бездіяльність, у зв`язку із чим керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, виконуючи надані законом функції, звернувся до суду з даним адміністративним позовом та реалізує покладені від імені держави повноваження по захисту державних інтересів відповідно до ст. 53 КАС України.

Частинами першою-другою статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.

Особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

Оскільки вирішення питань, пов`язаних з виділенням земельної ділянки комунальної власності та передачею її закладу освіти комунальної власності, а також оформлення правовстановлюючих документів за цим закладом освіти на майно та земельну ділянку комунальної власності, належить до власних повноважень Дніпровської міської ради та її виконавчого органу - департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, відповідно, ці повноваження здійснюються органом місцевого самоврядування самостійно.

Водночас, відповідно до пункту «е» частини першої статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, організація та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у порядку, встановленому законом.

Таким чином, в даному випадку підставою для здійснення представництва інтересів держави прокурором у суді, визначених Законом України "Про прокуратуру", є відсутність органу щодо оформлення правовстановлюючих документів на майно та не здійснено захисту щодо оформлення земельної ділянки відповідно до вимог Державного земельного кадастру України центральний органом виконавчої влади.

З огляду на наведене, судом під час розгляду даної справи встановлена наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави прокурором у суді в якості позивача, оскільки відсутній інший орган, який би міг це зробити.

Щодо надання правової оцінки бездіяльності відповідачів, її наслідкам та наявності підстав вважати її протиправною, на яких наголошує у позовній заяві керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Пунктами 30, 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення, а також делеговані повноваження, зокрема, забезпечення відповідно до закону розвитку всіх видів освіти і медичного обслуговування, розвитку і вдосконалення мережі освітніх і лікувальних закладів усіх форм власності, фізичної культури і спорту, визначення потреби та формування замовлень на кадри для цих закладів, укладення договорів на підготовку спеціалістів, організація роботи щодо удосконалення кваліфікації кадрів, залучення роботодавців до надання місць для проходження виробничої практики учнями професійно-технічних навчальних закладів.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Частинами першою-другою статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 72 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві державні адміністрації є підзвітними відповідним районним, обласним радам у виконанні програм соціально-економічного і культурного розвитку, районних, обласних бюджетів, підзвітними і підконтрольними у частині повноважень, делегованих їм відповідними районними, обласними радами, а також у виконанні рішень рад з цих питань.

Як вище зазанчено, вирішення питань, пов`язаних з виділенням земельної ділянки комунальної власності та передачею її закладу освіти комунальної власності, а також оформлення правовстановлюючих документів за цим закладом освіти на майно та земельну ділянку комунальної власності належить до власних повноважень Дніпровської міської ради та її виконавчого органу - департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з пунктом "а" частини 2 статті 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у тому числі, у разі формування нової земельної ділянки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Відповідно до частини 3 вказаної статті, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, у тому числі, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Згідно з частинами 3 та 6 статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, а у разі надання такого дозволу - у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та за необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 Земельного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-VI з послідуючими змінами (далі - Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону № 1952 права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Як було встановлено судом, комунальний заклад освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 26511123, юридична адреса: 49101, м.Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50) заснований Дніпровською міською радою, однак функціонує без оформлення та реєстрації права власності на будівлі, споруди та земельну ділянку, що сторонами не заперечується.

На підставі рішення Дніпровської міської ради «Про передачу об`єктів нерухомого майна, основних засобів, нематеріальних активів та запасів навчальних закладів міста з балансу відділів освіти районних у місті рад на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради» №24/15 від 20.10.2016 з балансу Центрального районного відділу освіти м. Дніпра на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради було передано об`єкти нерухомого майна, основні засоби, нематеріальні активи та запаси навчальних закладів міста згідно з додатком 1.

Пунктом 71 додатку 1 до рішення ДМР №24/15 від 20.10.2016 на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради було передано об`єкти нерухомого майна, основні засоби, нематеріальні активи та запаси КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР.

Відповідно до п. 1.5 Статуту КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР (затверджено наказом Департаменту гуманітарної політики ДМР від 14.12.16 №295) органом, уповноваженим здійснювати управління закладом є департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради. Уповноважений орган здійснює фінансування навчального закладу, його матеріально-технічне забезпечення, господарське обслуговування, тощо.

Пунктом 4.1 Статуту КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР визначено, що департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради здійснює управління навчальним закладом, є представником власника.

З огляду на викладене, суд вважає, що прийняття рішення щодо необхідності реалізації процедури оформлення (подання відповідних клопотань до ДМР) правовстановлюючих документів на будівлі, споруди, земельну ділянку (що відноситься до матеріально-технічної бази навчального закладу відповідно до п. 5.1. Статуту) за адресою м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50, покладено на департамент гуманітарної політики ДМР, як виконавчий орган Дніпровської міської ради.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, відповідач-1 листами від 26.04.2018, від 04.07.2018 звернувся до Дніпровської міської ради про виділення коштів для здійснення оплати послуг на виготовлення землевпорядної документації та проведення технічної інвентаризації будівель і споруд комунальних закладів.

Поряд з цим, з вказаних листів не вбачається, що департамент гуманітарної політики ДМР звертався до ДМР саме за наданням фінансування щодо об`єкту комунальної власності КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР.

З матеріалів справи також не вбачається, що відповідач-1 вжив заходи щодо звернення із клопотанням до Дніпровської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку, розташовану під КЗО «Спеціалізована школа №13» ДМР, що має бути першим етапом оформлення правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

В частині оформлення правовстановлюючих документів на будівлі та споруди за адресою м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50, суд зазначає, що такі були відсутні як на час подання позову керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, так і на час розгляду даного спору по суті, клопотань до ДМР щодо надання дозволу на розробку технічної документації на будівлі, споруди подано не було.

При цьому, суд не може вважати подання відповідачем-1 до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур заяви від 24.09.2020 №41615342 належними заходами, що вживались з метою оформлення прав на будівлі та споруди за вищевказаною адресою, оскільки в матеріалах справи за результатами розгляду даної заяви міститься лише рішення державного реєстратора про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію у зв`язку з поданням неповного пакету документів. Доводи департаменту гуманітарної політики ДМР щодо здійснення дій спрямованих на усунення зауважень державного реєстратора не підтверджуються жодним доказом.

Окрім того, судом вставнолено, що з моменту подання позову 31.08.2018 року і до прийняття рішення у справі (що складає більше ніж три роки) відповідач 1 так і не виконав покладені на нього законом обов`язки щодо оформлення спірних правовстановлюючих документів на будівлі, споруди комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №13» Дніпровської міської ради.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради щодо невжиття заходів, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50 та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50, та зобов`язання департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради вжити заходи в межах компетенції, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50 та таких правовстановлюючих документів.

Водночас, суд погоджується з доводами відповідача 2, що позовні вимоги до Дніпровської міської ради є передчасними, оскільки відповідач-2 не є органом управління КЗО «Середня загальноосвітня школа №13», та вчинення дій даним органом місцевого самоврядування залежить від внесення на розгляд міської ради питань (шляхом подання відповідних клопотань) департаментом гуманітарної політики ДМР, зокрема щодо надання дозволу на розроблення технічної документації на будівлі, споруди навчальних закладів для проведення технічної інвентаризації та державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для оформлення правовстановлюючих документів на землю.

У контексті оцінки доводів сторін, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі, щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Під час оголошення вступної та резолютивної частин рішення 24 травня 2022 року судом прийнято окрему ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3524, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №2206 від 17.08.2018 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3524,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 9,72-77,90,132,139,246,297 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 29) до Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75), департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75), третя особа: комунальний заклад освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради щодо невжиття заходів, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50 та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50.

Зобов`язати департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради вжити заходів в межах компетенції, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди комунального закладу освіти «Спеціалізована школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50 та правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №13» Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Драгоманова, 50.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, код за ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1762, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, повний текст рішення суду складено 01.07.2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук