Справа № 552/1967/22
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 552/1967/22
Провадження №2-а/552/32/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2022 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Іщенко Р.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач інспектор батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачук Владислав Віталійович,

відповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції,

представник третьої особи Ковальчук Дмитро Олександрович,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачука Владислава Віталійовича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В поданій до суду заяві посилався на те, що 17 травня 2022 року близько 09 год. 24 хв., особисто керуючи автомобілем HONDA CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по трасі М 30 377 км. в селі Якушинці Вінницької області з дотриманням швидкісного режиму, він був зупинений інспектором 1 батальйону 3 роти Ткачуком Владиславом Віталійовичем. Відрекомендувавшись, відповідач звинуватив позивача у тому, що позивач керував авто в межах населеного пункту зі швидкістю 73 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР «Перевищення водіями Т/3 встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, більш як на двадцять кілометрів на годину». Правопорушення зафіксоване на Трукам ТС 08446.

Відповідач відмовився показувати позивачу відеозапис, де нібито позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху.

З даним правопорушенням позивач був не згоден, оскільки рухався з дозволеною швидкістю.

Ознайомившись з документами водія, відповідач на місці, а саме на трасі в Вінницькій області біля селища Якушинці по дорозі М 30 377 км, без складання протоколу про адміністративне правопорушення склав постанову про накладання адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5393554.

Посилаючись на те, що постанова інспектором УПП винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, ОСОБА_1 просив суд визнати постанову серії ЕАО №5393554 від 17 травня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною та скасувати її.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 24 травня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (а.с.17).

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ковальчук Д.О. надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що проти адміністративного позову ОСОБА_1 він заперечує в повному обсязі.

Зазначив, що під час несення служби на автомобільній дорозі М-30 «Стрий - Знам`янка» 377 км в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР України с. Якушинці Вінницького району 17 травня 2022 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam II LTI 20/20 (серійний номер ТС008446) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу Хонда з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 (сімдесят три) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Інспектор Ткачук Владислав Віталійович виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті.

Таким чином за вчинене адміністративне правопорушення позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог закону.

Порядок притягнення позивача до відповідальності поліцейським додержано, прав позивача порушено не було.

Тому просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач інспектор батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачук В.В. відзиву на позов не надав.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій, не погодившись з доводами представника відповідача УПП у Вінницькій області, наданими у відзиві, просив суд визнати постанову серії ЕАО №5393554 від 17 травня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Інших заяв по суті справи або клопотань учасники справи суду не подавали.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 17 травня 2022 року інспектором батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачуком Владиславом Віталійовичем стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАО №5393554 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови позивач ОСОБА_1 17 травня 2022 року о 08 год. 54 хв. керуючи транспортним засобом HONDA CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 у с. Якушинці на автодорозі М-30, 377 км., рухався зі швидкістю 73 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 23 км./год., чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 6).

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Той факт, що позивач в населеному пункті рухався з перевищенням встановленої максимально допустимої швидкості, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач порушення Правил дорожнього руху заперечує. В позовній заяві стверджує, що він рухався з дозволеною швидкістю.

Наведені доводи позивача спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин відповідачем надано фотодоказ, яким зафіксовано, що транспортний засіб HONDA CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год. на автодорозі М-30, 377 км., координати місця фіксації: Широта: 49° 14' 47.54" N, Довгота: 28° 22' 39.39" E

Крім того, вказана обставина підтверджується відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом TruCam ТС008446, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 73 км/год. при максимально дозволеній швидкості 50 км/год. Вимірювання здійснено з відстані 220 м.

Суд відхиляє заперечення позивача щодо використання приладу TruCam ТС008446 при виявленні та фіксації правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до даних сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року, він засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/23797 від 26 жовтня 2021 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка Лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008446. Дане свідоцтво чинне до 26 жовтня 2022 року.

Також із вказаного свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/23797 від 26 жовтня 2021 року вбачається, що вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008446 може використовуватись як в ручному, так і в автоматичному режимах.

Оскільки технічні характеристики вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008446 дозволяють його використання в ручному режимі, що підтверджується вказаними вище доказами, суд відхиляє доводи позивача щодо невірного використання інспектором поліції вказаного вимірювального засобу в ручному режимі.

Суд також відхиляє посилання позивача на ту обставину, що інспектор поліції відмовився показувати йому докази з зафіксованим порушенням Правил дорожнього руху, оскільки це твердження спростовується відеозаписом, долученим відповідачем УПП у Вінницькій області.

Як вбачається з наданого відеозапису, після зупинки транспортного засобу інспектор поліції відрекомендувався водію, повідомив про причину зупинки, а саме порушення водієм Правил дорожнього руху, та пред`явив докази фіксації правопорушення, з чим водій погодився.

Таким чином судом встановлено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення за вказаних вище обставин, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, як то розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, недодержання процедури розгляду адміністративної справи, тощо.

При цьому суд бере до уваги Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, у якому Конституційний суд України зазначив: положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час у вказаному рішенні Конституційний суд України звернув увагу на таке.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, відповідно до частин 2 4 ст.258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП також передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з наведених вище роз`яснень Конституційного Суду України, суд встановив, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося в скороченому провадженні, яке не вимагає будь-яких спеціальних процедур.

З цих підстав суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач одразу розглянув справу на місці, та не надав йому можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, а також на порушення позивачем процедури розгляду адміністративної справи, передбаченої статтями 278, 279 КУпАП, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень, тощо.

Суд також враховує, що під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним інспектору поліції було заявлено лише клопотання щодо надання документів щодо вимірювального пристрою TruCam, яке було негайно задоволено, вказані документи негайно були надані позивачу для ознайомлення.

З іншими клопотаннями позивач до інспектора не звертався.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини, передбачені ст. 280 КУпАП інспектором батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачуком В.В. при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності враховані.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова серії ЕАО №5393554 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Штраф до позивача застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача.

Наданими до справи доказами, а саме фотознімками, відеозаписом спростовано доводи позивача та підтверджено порушення ним Правил дорожнього руху України.

Інші доводи позивача не спростовують факту скоєння ним адміністративного правопорушення та не доводять незаконності дій відповідача та оскаржуваної постанови, а тому судом не приймаються.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позовні вимоги позивачем були пред`явлені до Управління патрульної поліції у Віницькій області та до інспектора батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачука В.В.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачук В.В. діяв від імені відповідного органу Національної поліції.

З огляду на вимоги ст. 222 КУпАП ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі.

Належним відповідачем у справі є Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

На ту обставину, що інспектор не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адмінправопорушення, звернув увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

За таких обставин, враховуючи наявність доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, та відсутність підстав стверджувати про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Оскільки позивач на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, судові витрати за розгляд справи необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачука Владислава Віталійовича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач інспектор батальйону №1 роти №3 управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткачук Владислав Віталійович, адреса: м.Вінниця, вул. Ботанічна, 24, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

відповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, адреса: м.Вінниця, вул. Ботанічна, 24, код судом не встановлено.

Головуючий О.А.Самсонова