Справа № 440/8617/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8617/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Куць А.С.,

представника позивача Микитенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року Головне управління ДПС в Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати в розмірі 34969,46 грн, єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 531792,86 грн, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року зобов`язано сектор з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської надати до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1

20.08.2021 року до суду від сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/8617/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 30.05.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що позов про стягнення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, штрафними санкціями та пенею в межах спірних відносин здійснено поза межами 1095 днів, а сам борг набув статусу безнадійного.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 цієї ж статті для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як слідує зі ст. 102 Податкового кодексу України відлік строку для звернення податкового органу до суду з вимогою, пов`язаною зі стягненням такого боргу, починається з дня виникнення податкового боргу і триває 1095 днів.

Разом із цим згідно з абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13 травня 2020 року) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» (із змінами) відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - СОVID-19), установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. Постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, 22 липня 2020 року № 641, 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 11 листопада 2020 року № 1100, від 09 грудня 2020 № 1236, від 17 лютого 2021 року № 104, від 21 квітня 2021 року № 405, від 16 червня 2021 року № 611 - карантин продовжений до 31 серпня 2021 року. 11 серпня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про продовження адаптивного карантину, а також продовження режиму надзвичайної ситуації до 1 жовтня 2021 року.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із даним позовом без пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 16.02.1994 зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису про державну реєстрацію 2 001319. До реєстру 19.01.2018 внесено запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

У період з 30.03.2018 по 10.04.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015 по 19.01.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 19.01.2018, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 19.01.2018, за результатами якої 17.04.2018 складено акт №473/16-31-13-11-16/ НОМЕР_1 .

На підставі висновків акту №473/16-31-13-11-16/ НОМЕР_1 від 17.04.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області 14.05.2018 складено податкові повідомлення-рішення:

- № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб за податковими зобов`язаннями в розмірі 242199,17 грн та за штрафними санкціями в розмірі 60549,80 грн,

- № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн;

- №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 300,36 грн.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарг №11551/К/99-99-11-02-01-14 від 06.08.2018 скаргу позивача на вказані податкові повідомлення - рішення залишено без задоволення, а податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Полтавській області - без змін.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі №1410/2942/18, яке набрало законної сили 08.03.2019, відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.05.2018 №.

Також, між Горішньоплавнівською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки №22/07 від 01.03.2007 та додаткову угоду №4/19 від 15.04.2019 (поновлено до 13.03.2024).

Пунктами 287.1 та 287.2 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є землекористувачі.

Згідно з пунктами 288.1, 288.2, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

29.05.2020 ГУ ДПС у Полтавській області відповідачу було виставлено та направлено поштою податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-1603, яким визначено грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у загальному розмірі 28698,78 грн за 2020 рік. Дане податкове повідомлення-рішення вручено відповідачу 24.07.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За даними позовної заяви, податкове повідомлення-рішення від 29.05.2020 №-1603 відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалося, а тому визначена ним сума набула статусу узгодженого грошового зобов`язання, яке на момент розгляду справи не погашено.

Позивач, вважаючи узгодженими суми зобов`язання з орендної плати в розмірі 34969,46 грн, єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 531792,86 грн, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510,00 грн, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Таким чином, грошові зобов`язання, визначені вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими.

Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання /підпункти 129.1.1, 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України/ .

З урахуванням вищевикладеного, на підставі статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню за несвоєчасну сплату зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 230 153,35 грн, з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 6270,68 грн.

Таким чином, за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати в розмірі 34969,46 грн, єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 531792,86 грн, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510,00 грн.

Наявність податкового боргу у відповідача підтверджується також відомостями облікових карток платника податків, які надано позивачем та наявність такого боргу відповідачем не заперечується.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункту 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Положеннями підпункту 19.1-1 статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством; здійснюють інші функції, визначені законом.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" №2701-17/1602 від 06.07.2017, яку відповідачем отримано 28.07.2017, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження цієї вимоги матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п.65.10.8 ст.65, та п.97.3 ст.97 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУДПС у Полтавській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) податковий борг з:

- єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 531 792,86 грн (п`ятсот тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто дві гривні вісімдесят шість копійок) на р/р UА0016664, одержувач - ГУК у Полтавській області/тг. м. Гор.Плавні/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, код класифікації доходів бюджету 18050400, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510,00 грн (п`ятсот десять гривень) на р/р UА0016664, одержувач - ГУК у Полтавській області/тг. м. Гор.Плавні/18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, код класифікації доходів бюджету 18010900, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

- орендної плати в розмірі 34 969,46 грн (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень сорок шість копійок) на р/р UА0016664, одержувач - ГУК у Полтавській області/тг. м. Гор.Плавні/11010100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, код класифікації доходів бюджету 11010100, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 липня 2022 року.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва