Справа № 160/997/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року Справа № 160/997/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення збитків,-
Обставини справи: 12.01.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення збитків.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/997/22 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 24.01.2022 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів звернення до суду в межах строків, встановлених ст.122 КАС України, або подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску; доказів оплати судового збору; доказів надіслання відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів; зазначення відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, та власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; доказів на підтвердження повноважень підполковника ОСОБА_2, у тому числі, для засвідчення копій документів.
08.02.2022 до суду від позивача надійшли заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додана уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 завдані державі збитки на загальну суму 8438,41 грн;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, забезпечувався майном особистого користування та отримував грошове забезпечення за встановленими законом нормами. В період проходження військової служби відповідач зарекомендував себе з негативної сторони - безвідповідальним та недисциплінованим військовослужбовцем, схильним до кримінальних та дисциплінарних порушень, за що неодноразово притягувався до кримінальної та дисциплінарної відповідальності. Тому, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби. Відповідно до наказу командира частини від 20.07.2021 №186, відповідача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Невідшкодована сума, яка підлягає стягненню з відповідача за період служби у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо вартості виданих йому предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) якого не закінчилися, складає 6013,07 грн, щодо виплати одноразової грошової допомоги за укладення першого контракту - 2425,34 грн, а всього 8438,41 грн. Позивач зазначає, що відповідачем заборгованість була частково сплачена, однак у повному розмірі не відшкодована, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.
Також 08.02.2022 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Ухвалою суду від 16.02.2022 задоволено заяву Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про поновлення строку звернення до адміністративного суду; поновлено Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України строк звернення до суду з цим позовом; відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
16.02.2022 на виконання вимог ч.3 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровським окружним адміністративним судом було направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо ОСОБА_1 , з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.
19.04.2022 від відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на адресу суду надійшла відповідь на запит щодо місця реєстрації відповідача, відповідно до якої, місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .
Копія ухвали про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адреси, зазначені у позовній заяві та у відповіді на запит щодо місця реєстрації відповідача, однак відправлення повернуті на адресу суду з відмітками відділення поштового зв`язку: «за закінченням термі ну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, а також не повідомив про поважність причин неподання відзиву.
Частиною першою статті 261 КАС України визначені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на викладене, суд зазначає, що вжив заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеному КАС України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
18.04.2019 між Міністерством внутрішніх справ України в особі командира Військової частини НОМЕР_2 Центрального територіального управління Національної гвардії України та ОСОБА_1 був підписаний контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу строком на три роки.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 18.04.2019 №90 ОСОБА_1 оголошено про прийняття на військову службу за контрактом та призначено на посаду помічника гранатометника 3-го відділення 3-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) батальйону оперативного призначення.
Відповідно до довідки-розрахунку №896 від 02.06.2020 на утримання вартості речового майна ОСОБА_1 , звільненого наказом №34 від 10.02.2020, видано наступні предмети однострою: 1) шапка зимова; 2) рукавички демісезонні; 3) куртка зимова польова; 4) штани зимові; 5) шпака-феска; 6) черевики з в/б демісезонні; 7) ремінь тактичний; 8) сумка транспортна; 9) ремінь брючний; 10) куртка костюма утеплювача на суму 4898,45 грн.
Також згідно з довідкою-розрахунком №897 вартості нестачі речового майна, виявленої у солдата ОСОБА_1 в ході звільнення за невиконання умов контракту станом на 02.06.2022, вказані такі найменування: 1) чоботи гумові; 2) спальний мішок; 3) костюм вітровологозахисний демісезонний, всього у сумі 1114,62 грн.
Таким чином, за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України ОСОБА_1 отримав предмети речового майна, строк експлуатації (носіння) яких не закінчився, на загальну суму 6013,07 грн.
ОСОБА_1 звернувся 12.04.2021 з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_2 з проханням надати дозвіл на утримання з вихідної допомоги при звільненні відповідача суми одноразової грошової допомоги при укладенні першого контракту в сумі 1500 грн.
У позовній заяві позивач зазначає, що за час проходження відповідачем строкової служби у період з 10.02.2020 по 20.07.2021 з відповідача було утримано 4891,83 грн. Після звільнення з військової служби відповідач самостійно відшкодував частину суми одноразової грошової допомоги на рахунок позивача у сумі 2000,00 грн.
Як убачається з довідки від 04.01.2021 №6/36/11-1, станом на 04.01.2021 загальна сума невідшкодованих коштів колишнім військовослужбовцем за контрактом ОСОБА_1 (з урахуванням раніше відшкодованої суми) становить 8438,41, що складається з: одноразової грошової допомоги при укладанні першого контракту 2425,34 грн та вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились 6013,07 грн.
У зв`язку з несплатою відповідачем вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ), здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Статтею 2 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону №2232-XII, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 13 березня 2014 року №876-VII «Про Національну гвардію України» (далі - Закон №876-VII), Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно з ч.2 ст.1 Закону №876-VII, Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.
Відповідно до ч.6 ст.21 Закону №876-VII, грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України здійснюється в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення резервістів Національної гвардії України визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.7 ст.21 Закону №876-VII, порядок продовольчого та речового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України, а також грошової компенсації вартості за неотримані продукти харчування та речове майно визначаються відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістів, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період (далі - військовослужбовці) та працівників визначає Інструкція з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 (далі - Інструкція).
Відповідно до абз.6 п.2 розділу І Інструкції, речове майно - предмети обмундирування, взуття, білизни, постільних речей, спорядження, спеціального, концертного та постового одягу, нагрудні знаки і знаки розрізнення, санітарно-господарське, культурно-просвітницьке та спортивне майно, верхолазне спорядження, спеціальне спорядження для службових собак, технічні засоби речової служби та запасні частини до них, інструмент та матеріали для пошиття, ремонту та хімічного чищення речового майна, намети, брезенти, декоративні тканини і килимові вироби, музичні інструменти для штатних військових оркестрів, прапори, папір, канцтовари, бланки та книги обліку і звітності, мило та мийні засоби.
Згідно з п.6 розділу І Інструкції, строки експлуатації (носіння) предметів речового майна особистого користування військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання.
Строки експлуатації (носіння) предметів речового майна особистого користування військовослужбовців строкової служби та курсантів обчислюються з дня фактичної їх видачі для носіння або експлуатації.
Чергова видача предметів речового майна здійснюється після закінчення встановлених нормами забезпечення строків носіння раніше отриманих предметів.
Відповідно до п.13 розділу ІІІ Інструкції, вартість предметів речового майна, утраченого з вини курсантів вищих військових навчальних закладів, військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, відшкодовується ними в установленому законодавством порядку.
Згідно з п.18 розділу ІІІ Інструкції, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.
Грошова компенсація зазначеним військовослужбовцям нараховується пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання речового майна до дати підписання наказу про звільнення.
Суму, нараховану до утримання вартості речового майна з військовослужбовця, та суму нарахованої грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовцю за його письмовою згодою дозволяється погашати шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до чинного законодавства.
Сума, нарахована до утримання, та сума грошової компенсації зазначаються в обхідному листі звільненого.
Утримані з військовослужбовця кошти використовуються для речового забезпечення військової частини.
Пунктом 12 розділу VI Інструкції встановлено, що для розрахунків з особами у випадках, коли при їх звільненні вартість обмундирування підлягає відшкодуванню, складається довідка-розрахунок на утримання вартості речового майна у трьох примірниках:
перший - залишається у речовій службі; другий - передається до бухгалтерської служби; третій - передається особі, яка звільняється.
Відповідно до п.13 розділу VI Інструкції, для виплати грошової компенсації речовою службою військової частини видається довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, яка складається у трьох примірниках: перший - залишається в речовій службі; другий - передається до бухгалтерської служби; третій - передається особі, що звільняється, або одному з членів сім`ї чи утриманцям загиблого (померлого).
Пунктом 14 розділу VI Інструкції визначено, що облік збитків, які утворились на складах, у підрозділах та інших підзвітних об`єктах від недостач та псування речового майна, ведеться в книзі обліку втрат військового майна речової служби.
Вказаними вище довідками-розрахунками №896, №897 від 02.06.2020 та довідкою №6/36/11-1 від 04.01.2021 підтверджується отримання відповідачем у позивача предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, залишкова вартість яких на дату його звільнення становить 6013,07 грн.
Зважаючи на те, що відповідача звільнено з військової служби у зв`язку зі систематичним невиконанням умов контракту, він зобов`язаний відшкодувати вартість предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився. Докази повного виконання відповідачем вказаного обов`язку або оскарження відповідних довідок та наказів позивача до матеріалів справи не надано.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) затверджено «Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 №200 (далі - Інструкція № 200).
Відповідно до розділу XXI Інструкції №200, військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:
особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;
особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;
особам офіцерського складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.
Право на отримання одноразової грошової допомоги настає з дня видання наказу командира військової частини про вступ до виконання обов`язків за посадою, на яку призначено військовослужбовця.
Одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, який видається на підставі інформації, наданої кадровим (стройовим) підрозділом військової частини про заключення військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби.
Одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із:
систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;
позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;
набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;
установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади;
застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»;
через службову невідповідність.
Згідно з довідкою №6/36/11-1 від 04.01.2021, залишок несплаченої відповідачем заборгованості щодо отримання вказаної допомоги складає 2425,34 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6013,07 грн вартості предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, та 2425,34 грн залишку невідшкодованої одноразової грошової допомоги за укладення першого контракту.
З огляду на досліджені матеріали справи, проаналізоване чинне законодавство України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (ст.1), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Вимоги до виконавчого документа встановлені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження». Серед іншого, у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень та можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реквізити рахунків стягувача і боржника.
До матеріалів справи позивачем надано довідку про банківські реквізити Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України для повернення одноразової грошової допомоги при укладанні першого контракту та відшкодування вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися.
Водночас суд зазначає, що відповідно до п.7.1. Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 №758, зміною рахунків клієнтів органу Казначейства вважається процедура відкриття нових рахунків і закриття раніше відкритих рахунків клієнтів за ініціативою органів Казначейства, у результаті проведення якої змінюються всі або окремі реквізити рахунків клієнтів. Зміна реквізитів рахунків клієнтів здійснюється органом Казначейства у разі: реорганізації органів Казначейства (приєднання, злиття, виділу, поділу, перетворення); зміни аналітичних параметрів рахунків клієнтів, у тому числі рахунків клієнтів, за якими операції не здійснювалися протягом трьох років і більше та на яких є залишки коштів.
Таким чином, як під час набрання рішенням законної сили, так і під час його виконання рахунки позивача можуть бути змінені, що, в свою чергу, може ускладнити виконання судового рішення, тому суд не вбачає за доцільне зазначити такі рахунки в резолютивній частині рішення.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ч.2 ст.9 КАС України).
За викладених обставин, суд зазначає про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 6013,07 грн вартості предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, та 2425,34 грн залишку невідшкодованої одноразової грошової допомоги за укладення першого контракту.
Згідно з ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Під час розгляду справи позивачем такі витрати понесені не були, тому судові витрати у вигляді судового збору, не підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 22 грудня 2014 року Заводським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС в Дніпропетровській області) про стягнення збитків задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 22 грудня 2014 року Заводським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС в Дніпропетровській області) на користь Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) 6013 (шість тисяч тринадцять) грн 07 коп. вартості предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, та 2425 (дві тисячі чотириста двадцять п`ять) грн 34 коп. залишку невідшкодованої одноразової грошової допомоги за укладення першого контракту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 22 грудня 2014 року Заводським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС в Дніпропетровській області).

Суддя Н.В. Кучугурна