Справа № 698/160/22
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/160/22
Провадження №2-а/698/3/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судового засідання - Гончар Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та скасування постанови № 147 від 20.17.2021 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить поновити строк звернення до суду, визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 147 від 20.12.2021 року, а також стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову посилався на те, що 07.02.2022 року на його поштову адресу за місцем реєстрації надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2022 року ВП № 68439077 за яким його зобов`язано сплатити грошові кошти на загальну суму 3400 грн.. Із зазначеного провадження йому стало відомо, що згідно постанови начальника Звенигородського РТЦК та СП № 147 від 20.12.2021 року його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Позивач зазначає, що будь-який протокол з його участю не складався та копію протоколу йому не вручали. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст. 256, 278, 279, 280 КУпАП, а також не вірно кваліфіковано дії позивача за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки протягом року такого правопорушення він не вчиняв та не перебуває у військовому резерві. Вважає, що уповноважений Звенигородського РТЦК та СП при винесенні постанови № 147 від 20.12.2021 року діяв протиправно в супереч встановленому законом порядку, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

У відзиві на позов начальник Звенигородського РТЦК та СП полковник Здоренко Р.О. заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що порушення позивачем було скоєно в умовах особливого періоду, який діяв на території Україні станом на 03.12.2021 року з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», тому при винесенні рішення була застосована ч. 2 ст. 210 КУпАП. Крім того зазначає, що 03.12.2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210 ч. 2 КУпАП та 20.12.2021 року винесено постанову № 147 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, яку направлено поштовим листом із повідомленням на адресу позивача та повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання.

За вказаних обставин вважає, що доводи позивача не заслуговують на увагу та не відповідають встановленим обставинам справи і наявним доказам, що підтверджують законність та правомірність дій службових осіб 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП. У задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому він посилаючись на відсутність причин складати протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а саме суб`єкта цього правопорушення, вважає дії щодо винесення постанови не законними та просить суд визнати обставини викладені у відзиві такими, що містять значні порушення процедури розгляду справи про адмістративне правопорушення та порушення прав особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, а постанову від 20.12.2021 року за № 147 просить скасувати.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи підстави позивача для поновлення пропущеного процесуального строку, зазначені у позовній заяві, суд дійшов висновку про задоволення означеного клопотання та поновлює позивачу пропущений процесуальний строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 15.02.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 11.04.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до приписів ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приписами ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 283 КУпАП, зокрема, визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідно до копії облікової картки призовника, ОСОБА_1 за результатами приписки від 16.01.2012 року придатний до військової служби та 01.09.2016 року взятий на облік Катеринопільським РВК Черкаської області.

Із копії акту та рапорту від 01.12.2021 року, встановлено, що за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 призовник ОСОБА_1 був відсутній, оповіщення про виклик ОСОБА_1 до 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП, АДРЕСА_3, на 09 год. 00 хв. 03.12.2021 року здійснено через поштову скриньку, оскільки вдома нікого не було.

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210 ч. 2 КУпАП від 03.12.2021 року вбачається, що начальник відділення рекрутингу та комплектування 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП майор ОСОБА_4 склав відносно ОСОБА_1 протокол за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Згідно копії листа від 06.12.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Згідно копії акта від 06.12.2021 року ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , було повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи, вручення примірника протоколу про адміністративне правопорушення, пам`ятки прав та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності шляхом вкидання у поштовий ящик домоволодіння, оскільки ОСОБА_1 та власник домоволодіння за вказаною адресою були відсутні. Даний факт також підтверджується рапортом начальника відділення рекрутингу та комплектування 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП майора ОСОБА_4 від 07.12.2021 року.

Із копії рапорту начальника відділення рекрутингу та комплектування 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП майора ОСОБА_4 від 07.12.2021 року вбачається, що з метою виклику призовника ОСОБА_1 до 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП для вручення повістки щодо прибуття до відділу для проходження строкової служби на 09 год. 00 хв. 03.12.2021 року, вручення під розписку примірника Протоколу від 03.12.2021 року про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, роз`яснення йому прав та обов`язків особи, що притягається до адміністративної відповідальності та вручення повідомлення про необхідність зявитися для розгляду адміністративної справи на 09 год. 00 хв. 20.12.2021 року, було здійснено неодноразові телефонні дзвінки на його мобільний номер, однак ОСОБА_1 ігнорував дані телефонні дзвінки.

Відповідно до копії постанови начальника Звенигородського РТЦК та СП полковника ОСОБА_7 № 147 від 20.12.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп.

Відповідно до копії фіскального чеку АТ «Укрпошти» від 21.12.2021 року постанова направлена на адресу ОСОБА_1 та згідно перевірки статусу відправлення 04.01.2022 року повернута відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно довідки № 200 від 11.04.2022 року, виданої виконавчим комітетом Єрківською селищною радою Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

01.02.2022 року, за заявою начальника 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП від 13.01.2022 року № 24, головним державним виконавцем Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полтавською А.О. відкрито виконавче провадження № 68439077, з виконання постанови № 147 від 20.12.2021 року.

03.12.2021 року на ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майором ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, в зв`язку з тим, що останній згідно ч. 8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 03.12.2021 року без поважних причин не прибув до призовної дільниці 4-го відділу Звенигородського РТЦК та СП для подальшого призову на строкову військову службу до Збройних сил України в особливий період.

Разом з тим, згідно змісту протоколу від 03.12.2021 року встановлено, що останній було складено за відсутності особи, щодо якої його складено, отже до зазначення у протоколі про роз`яснення позивачеві його прав та обов`язків, а також повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, суд ставиться критично. У поданому відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначив про те, що після прибуття за місцем проживання ОСОБА_1 та здійснення заходів щодо виклику осіб, які проживають у приватному домоволодінні, представникам відділу не відчинили. У подальшому, Протокол, памятку про процесуальні права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та повістку про виклик ОСОБА_1 до 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП на розгляд адміністративної справи відносно нього до каб. № 6 на 09 год. 00 хв. 20.12.2021 року було опущено у поштову скриньку, про що складено відповідний Акт.

Проте матеріали справи не містять фактичних данних про те, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку належним чином повідомлено про час і місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення 20.12.2021 року, оскільки відомості про направлення або вручення протоколу від 03.12.2021 року суду не надані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був своєчасно поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, разом з тим, повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи проведено з порушенням встановленого порядку і не підтверджується належними і допустимими доказами, тому суд дійшов висновку про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури, оскільки при цьому, як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правничу допомогу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 813/3355/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 822/681/16.

Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, представником відповідача не наведено будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: в порушення вимог ч.2 ст. 254 КУпАП примірник протоколу про адміністративне правопорушення не був вручений під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності; в порушення вимог ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності без наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи; в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.12.2021 року в якості свідків вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , проте з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є головними спеціалістами відділення рекрутингу та комплектування 4 відділу Звенигородського РТЦК та СП, у зв`язку з чим вони не можуть бути свідками під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому вказаний протокол складений без наявності свідків.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, недоведеною у встановленому законом порядку.

Одним з прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, таке право становить одну з основоположних засад справедливого розгляду.

Як вже зазначалося вище, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку з підстав порушення процедури розгляду адміністративного матеріалу.

Враховуючи, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, наявність або відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлювались, у зв`язку з чим суд не надає оцінку доводам сторін, наданих ними по суті правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині її скасування підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2021 року № 147 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В частині вимог щодо визнання дій відповідача протиправними суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, позовні вимоги в частині щодо визнання дій відповідача не правомірними не підлягають розгляду місцевим загальним судом як адміністративним у порядкуст. 286 КАС України, тому задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні кількості позовних вимог немайнового характеру, суд виходить з того, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як способу усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності, є однією процесуальною вимогою, а отже оплачується судовим збором як за одну вимогу немайнового/майнового характеру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992.40 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.7, 9, 210, 235, 245, 251, 254, 251, 256, 257, 268, 279, 280 КУпАП, ст.ст.2,5, 6,9, 72-77, 90, 121, 139, 229, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк для звернення ОСОБА_1 з адміністративним позовом до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та скасування постанови № 147 від 20.17.2021 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 147 від 20.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП - закрити.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Черкаської області (, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4) на користьОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992(дев`ятсотдев`яносто дві) грн. 40 (сорок) коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Лазаренко