Справа № 440/1972/22
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

30 червня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/1972/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання дій протиправними та визнання нечинним акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці,

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання дій щодо розгляду письмової заяви від 08.01.2022 протиправними та визнання нечинним акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 26.01.2022 № ПЛ52/1427/АВ.

В обґрунтування своїх вимог посилався на неналежний розгляд відповідачем заяви позивача щодо не додержання Державною екологічною інспекцією Центрального округу вимог законодавства у сфері праці, а також не погоджувався з висновком акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 26.01.2022 № ПЛ52/1427/АВ щодо не встановлення порушень за його заявою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на дотримання посадовими особами управління всіх вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Через Урядову "гарячу лінію" від ОСОБА_1 надійшло звернення (вх.№16-К23/01 від 10.01.2022) щодо порушень трудового законодавства Державною екологічною інспекцією Центрального округу.

Управлінням Держпраці у Полтавській області у період із 14.01.2022 по 26.01.2022 здійснено перевірку та відповідно до акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання Державною екологічною інспекцією Центрального округу від 26.01.2022 № ПЛ52/1427/АВ порушень не виявлено та факти викладені у зверненні не підтверджені.

Позивач не погоджуючись з висновком акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання Державною екологічною інспекцією Центрального округу від 26.01.2022 № ПЛ52/1427/АВ звернувся з позовом до суду.

Центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику, зокрема, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю є Державна служба України з питань праці (Держпраці), діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, Положення про яку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. №96.

Згідно з вказаним Положенням №96, одним з основних завдань Держпраці є реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, з метою реалізації якого Держпраці здійснює державний контроль в тому числі й з питань дотримання прав працівників під час звільнення з роботи (пп.1 п.3 та пп.8 п.4 Положення №96).

Підпунктами 51 і 54 пункту 4 Положення №96 визначені повноваження Держпраці складати у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення і накладати адміністративні стягнення; а також накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до статті 21 Закону України Про центральні органи виконавчої влади та пункту 7 Положення №96, наказом Міністерства соціальної політики України 27 березня 2015 року №340 затверджено Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі Положення №340).

Відповідно до пункту 1 Положення №340 Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Повноваження Управлінь Держпраці поширюються на територію відповідної області.

Таким чином, Управління Держпраці у Полтавській області є спеціально уповноваженим органом, який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та здійснює державний контроль в тому числі й з питань дотримання прав працівників під час звільнення з роботи, повноваження якого поширюються на Полтавську область.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР Про звернення громадян, який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною першою статті 1 цього Закону врегульовано, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Згідно із частиною третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Завданням адміністративного судочинства згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Утвердження правової держави відповідно до приписів ст. 1, другого речення ч. 3 ст. 8, ст. 55 та ст. 124 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

З аналізу викладених вище положень законодавства вбачається, що право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб між учасниками правовідносин існував юридичний спір, а порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, захист прав здійснюється у разі їх порушення і звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач має на меті не захист своїх прав від порушень з боку відповідача у публічно-правовому спорі, а намагається за допомогою судового рішення визначити поведінку суб`єкта владних повноважень та спонукати його до певних дій, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, що виходить за межі превентивної функції судового контролю та не відповідає завданням і принципам адміністративного судочинства.

Крім того, такий підхід суперечить принципу поділу влади у державі на гілки влади, оскільки суд здійснюватиме не контрольну функцію, а функцію керування поведінкою суб`єкта виконавчої влади.

Отже, виходячи зі змісту та обґрунтування позову, суд констатує відсутність юридичного спору, на який би розповсюджувалась юрисдикція судів.

При цьому слід зазначити, що реальний захист прав позивача, про порушення яких він зазначає у своєму зверненні до відповідача, можливий шляхом вирішення трудового спору у встановленому порядку, зокрема, шляхом звернення позивача до суду із відповідним позовом до роботодавця.

Водночас жодних вимог про захист прав позивача, які врегульовані Законом України Про звернення громадян чи Законом України Про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 не заявляється.

Правовим наслідком висновку про відсутність компетенції у суду визначення наявності чи відсутності порушень трудового законодавства за заявою позивача у цій справі щодо його роботодавця, є закриття провадження у справі, оскільки відсутність юридичного спору свідчить про те, що його розгляд перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

При цьому, поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №816/953/16 (адміністративне провадження №К/9901/30479/18).

Отже, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки порушений ОСОБА_1 спір не підлягає судовому розгляду, відповідно, і підстав для роз`яснення позивачеві до суду якої юрисдикції належить його вирішення немає.

Керуючись статтями 238, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання дій протиправними та визнання нечинним акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Головко