Справа № 560/20066/21
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" , Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)", Державної казначейської служби України, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 26.02.2021 про поміщення засудженого ОСОБА_1 в ДІЗО, карцер установи строком на 14 діб без виводу на роботу та шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку державного бюджету України стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000,00грн.

В обґрунтування позову зазначає, що оскільки згідно з ухвалою від 30.08.2021 у справі №675/350/21, яка набрала законної сили 07.09.2021, слідчим суддею Ізяславського районного суду Хмельницької області встановлено, що фактично у камері позивача був вилучений амперметр, а не зазначені в протоколі вилучення від 17.02.2021 №7 предмети, який (амперметр) відсутній у Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, то постанова від 26.02.2021 про поміщення засудженого ОСОБА_1 в карцер строком на 14 діб є протиправною. Вказує, що внаслідок відбування незаконно накладеного стягнення зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 20 000,00грн.

Ухвалами від 28.12.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду; відстрочив сплату судового збору до прийняття рішення по справі №560/20066/21; відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

24.01.2022 до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що 17.02.2021 засуджений ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу четвертого частини 4 статті 107 КВК України та пункту 4 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме: о 10 год 50 хв під час проведення позапланового обшуку камери №31 в сумці цього засудженого в особистих речах були виявлені 3G WiFi роутер марки VERIZON JETPACK, модель MIFI 4620 LE, IMEI: НОМЕР_1 , з апаратною підтримкою SIM-картки, акумуляторна батарея до цього роутера та SIM-картка оператора litecell з номером ІСС-коду: НОМЕР_2 . Зазначає, що в ході службової перевірки встановлено, що саме ці вилучені предмети належать позивачу. Посилаючись на матеріали службової перевірки, заперечує твердження позивача про те, що у нього був вилучений амперметр, а не зазначені в протоколі вилучення від 17.02.2021 №7 предмети. Вказує, що позивач не надає будь-яких доказів заподіяння йому моральної шкоди; зазначає, що під час перебування в карцері позивач жодних скарг на стан здоров`я не подавав. Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

28.01.2022 до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" на позовну заяву, в якій (у відповіді на відзив) позивач вказує, що виходячи зі змісту відзиву, відповідач заперечує висновки слідчого судді, викладені в ухвалі від 30.08.2021 у справі №675/350/21. Звертає увагу на ряд формальних порушень протоколу вилучення й акта про відмову від написання пояснення. Зазначає про порушення його права на отримання професійної правничої допомоги в дисциплінарній комісії установи відповідача. Вказує, що внаслідок накладення на нього безпідставного дисциплінарного стягнення зазнав приниження, яке полягає у ставленні до нього адміністрації установи як до порушника режиму, а не як до звичайного засудженого.

28.01.2022 до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач зазначає, що ухвала слідчого судді не спростовує факт вчинення позивачем протиправних дій, і що адміністрація установи не вчиняла по відношенню до позивача будь-яких протиправних дій під час перебування позивача в карцері.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Засуджений ОСОБА_1 відбуває міру покарання в секторі для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, в державній установі "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)".

Згідно з протоколом вилучення від 17.02.2021 №7, який склав ЧПНУ Остапчук І., молодший інспектор відділу нагляду і безпеки прапорщик внутрішньої служби Прадун В.М. під час проведення обшуку виявив і вилучив у засудженого ОСОБА_1 такі предмети, вироби і речовини, зберігання яких засудженими заборонено: 3G WiFi роутер марки VERIZON JETPACK, модель MIFI 4620 LE, IMEI: НОМЕР_1 , з апаратною підтримкою SIM-картки, акумуляторну батарею до цього роутера та SIM-картку оператора litecell з номером ІСС-коду: НОМЕР_2 ; вилучене оглянуто, запаковано та опечатано печаткою "для пакетів".

Рапортом від 17.02.2021 молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Прадун В.М. довів до відома начальника державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)", що 17.02.2021 засуджений ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 4 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме: о 10год 50хв. під час проведення позапланового обшуку камери №31 в сумці цього засудженого в особистих речах були виявлені 3G WiFi роутер марки VERIZON JETPACK, модель MIFI 4620 LE, IMEI: НОМЕР_1 , з апаратною підтримкою SIM-картки, акумуляторна батарея до цього роутера та SIM-картка оператора litecell з номером ІСС-коду: НОМЕР_2 . В лівому верхньому куті зазначеного рапорта начальник оперативного відділу підполковник внутрішньої служби Віталій Зведенюк проставив датовану 17.02.2021 резолюцію: "Провести перевірку".

Начальник оперативного відділу підполковник внутрішньої служби Віталій Зведенюк і старший інспектор відділу нагляду і безпеки майор внутрішньої служби Андрій Камінський 23.02.2021 склали акт про відмову від написання пояснення, у якому зазначили, що засудженому ОСОБА_1 запропоновано надати письмове пояснення по факту вилучення у нього 17.02.2021 о 10год 50хв. 3G WiFi роутера марки VERIZON JETPACK, модель MIFI 4620 LE, IMEI: НОМЕР_1 , з апаратною підтримкою SIM-картки, акумуляторної батареї до цього роутера та SIM-картки оператора litecell з номером ІСС-коду: НОМЕР_2 , однак засуджений ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від написання пояснення.

За результатом службової перевірки по факту виявлення та вилучення заборонених предметів у засудженого ОСОБА_1 , начальник оперативного відділу склав висновок від 23.02.2021 про доцільність застосування дисциплінарного стягнення до засудженого ОСОБА_2 та передав його на розгляд дисциплінарної комісії установи.

На засіданні 26.02.2021 (протокол №15) дисциплінарна комісія з розгляду питань щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності засуджених державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" одноголосно вирішила засудженому ОСОБА_1 за вчинене правопорушення "оголосити "Карцер 14 діб".

На підставі рішення дисциплінарної комісії установи, оформленого зазначеним протоколом від 26.02.2021, начальник державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" прийняв постанову від 26.02.2021 про поміщення засудженого ОСОБА_1 в карцер установи строком на 14 діб.

Вважаючи вказану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся в суд із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до частини 1 статті 131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Частиною 1 статті 132 КВК України встановлено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватися такий захід стягнення як поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб.

Згідно зі статтею 134 КВК України, яка регламентує порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого (частина 1 статті 134 КВК України).

Відповідно до частини 3 статті 134 КВК України, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Частина 8 статті 134 КВК України встановлює, що поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання.

Згідно з частиною 13 статті 134 КВК України, засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим, більш м`яким стягненням. Вища посадова особа може скасувати стягнення в разі, коли посадова особа, яка наклала стягнення, перевищила свої повноваження або стягнення було накладено нею при відсутності порушення з боку засудженого.

Відповідно до частини 16 статті 134 КВК України, адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.

Процедуру дисциплінарного провадження регламентує стаття 135 КВК України.

Відповідно до частини 1 статті 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

Згідно з абзацом третім частини 6 статті 135 КВК України рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Відповідно до абзацу першого частини 7 статті 135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань затверджені наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 №2823/5 (далі Правила №2823/5).

Абзацом другим пункту 2 розділу XXI Правил №2823/5 встановлено, що застосування начальниками установ виконання покарань заходів стягнення оформлюється постановами про накладення стягнення та про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер, переведення засудженого до ПКТ (ОК) (після винесення відповідного рішення судом) установи виконання покарань.

Згідно з абзацом третім пункту 2 розділу ХХІ Правил №2823/5 перед накладенням стягнення на засудженого, який відбуває покарання у виправній колонії, дисциплінарною комісією установи вирішується питання про доцільність застосування стягнення у порядку, визначеному статтями 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Згідно з абзацом першим пункту 5 розділу ХХІ Правил №2823/5, підставою для приймання та тримання засуджених у ДІЗО та карцерах є постанова про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань, винесена начальником установи виконання покарань або особою, яка виконує його обов`язки, на підставі рішення дисциплінарної комісії з визначенням строку тримання.

Абзац сьомий пункту 1 розділу XXXIII Правил №2823/5 встановлює, що на засуджених до довічного позбавлення волі поширюються заходи заохочення, стягнення та порядок їх застосування, передбачені статтями 130, 132 Кримінально-виконавчого кодексу України і розділом XXI цих Правил.

Згідно з абзацом четвертим частини 4 статті 107 КВК України, засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.

Перелік предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, встановлений додатком 3 до Правил №2823/5; так, у зазначений перелік включені, зокрема, радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу ХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань).

Відповідно до абзацу другого частини 7 статті 102 КВК України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Порядок проведення оглядів і обшуків встановлений розділом XXIV Правил №2823/5.

Так, пунктом 1 розділу XXIV Правил №2823/5 визначено, що з метою виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, не передбачених переліком, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, приготувань до втечі з-під варти, розшуку засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та прилеглій території, а також контрагентських об`єктах, їхніх речей і одягу, транспортних засобів, приміщень, територій житлових та виробничих зон. За фактом вилучення грошей, цінностей, предметів, речей, речовин і виробів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, та про шляхи їх надходження до зони, що охороняється, особи, які підлягали обшуку, мають право надавати письмові пояснення.

Пункт 1 розділу XXIV Правил №2823/5 також встановлює, що під час проведення обшуку та огляду жилого приміщення (камери), особистих речей та предметів засуджених зобов`язані бути присутніми начальник відділення або особа, яка виконує його обов`язки, старший днювальний гуртожитку, черговий по камері згідно з графіком чергування; побутового або іншого приміщення особа з числа персоналу установи виконання покарань, відповідальна за приміщення; представник засуджених, які працюють або проживають у цьому приміщенні.

Порядок вилучення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, придбаних незаконним шляхом, а також заборонених для зберігання і використання встановлений розділом XXV Правил №2823/5.

Так, відповідно до пункту 3 розділу XXV Правил №2823/5, виявлені у засуджених гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою установи складається протокол вилучення. Рішення про конфіскацію грошей, цінностей, предметів, речей, речовин і виробів або про передання їх на зберігання до звільнення засудженого приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань. Якщо судом буде визнано недоцільним зарахування вилучених грошей, цінностей, предметів, речей, речовин і виробів у дохід держави, гроші зараховуються на особовий рахунок засудженого, цінності здаються в бухгалтерію, предмети, речі, речовини і вироби на склад установи виконання покарань для зберігання і повертаються засудженому після відбуття ним строку покарання або його родичам, іншим особам за письмовою заявою засудженого.

Дослідивши наявний у матеріалах справи протокол вилучення від 17.02.2021 №7, суд встановив, що в порушення вимог пункту 1 розділу XXIV Правил №2823/5 під час проведення обшуку не був присутній представник засуджених.

Державна установа "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" не надала суду доказів належності вилучених під час проведення обшуку камери №31 предметів саме засудженому ОСОБА_1 . Водночас, відповідно до частини 1 статті 131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність усіх ознак дисциплінарного проступку в діянні засудженого ОСОБА_1 та факт вчинення такого проступку саме цим засудженим.

Суд також враховує, що ухвалою від 30.08.2021 у справі №675/350/21, яка набрала законної сили 07.09.2021, слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області відмовив у задоволенні клопотання начальника державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" про конфіскацію на користь держави вилучених у засудженого ОСОБА_1 предметів, зберігання яких засудженим заборонено; слідчий суддя встановив, що фактично у камері №31 вилучений амперметр.

Частина 2 статті 131-1 КВК України встановлює, що персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів протиправність оскаржуваної постанови про поміщення засудженого в карцер, оскільки суб`єкт владних повноважень не довів, що не порушив прав ОСОБА_1 та вимог КВК України зокрема, за відсутності доказів вчинення дисциплінарного проступку саме позивачем і з огляду на встановлене судом порушення суб`єктом владних повноважень порядку проведення обшуків.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 20 000,0 грн суд враховує таке.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, сформульовані Верховним Судом, зокрема, в постановах від 10.04.2019 у справі №464/3789/17, від 24.03.2020 у справі №818/607/17.

Зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст.ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити: чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Разом із цим, ОСОБА_1 не надав суду обґрунтованих доказів тієї обставини, що завданні йому внаслідок прийняття оскаржуваної постанови негативні емоції досягли рівня страждання або приниження.

Також позивач не обґрунтовує заявлену суму моральної шкоди у розмірі 20 000,00грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908,00грн за рахунок бюджетних асигнувань державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)".

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" від 26.02.2021 про поміщення засудженого ОСОБА_1 в карцер строком на 14 діб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908,00грн за рахунок бюджетних асигнувань державної установи "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:державна установа "ЗАМКОВА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№58)" (вул. Гагаріна, 2, м. Ізяслав, Хмельницька область, 30300 , код ЄДРПОУ - 08564771) Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01014 , код ЄДРПОУ - 37567646)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук