Справа № 420/7370/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7370/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2022 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 85% на 70% грошового забезпечення при її перерахунку з 1 грудня 2019 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 85% грошового забезпечення, та здійснити виплату донарахованих сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідачем під час здійснення перерахунку його пенсії з 01.12.2019 року відповідно до оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" №33/36-1104 від 24.06.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року, обчислено пенсію виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення замість належного 85%, який позивач отримував станом на момент здійснення такого перерахунку.

Так, позивач стверджує, що йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 85% грошового забезпечення, однак після перерахунку з 01.01.2016 року основний розмір пенсії зменшено до 70% грошового забезпечення.

Позивач оскаржив у судовому порядку зменшення відсоткового значення розміру пенсії. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/661/21 визнано протиправним зменшення з 01.01.2016 року основного розміру пенсії позивача за вислугу років з 85 % на 70 % грошового забезпечення.

Проте, під час перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-1104 від 24.06.2021 року відповідач протиправно, як на переконання позивача, знову зменшив основний розмір пенсії з 85 % до 70 % грошового забезпечення, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не враховано, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином позивач посилається на те, що розмір призначеної йому пенсії за вислугу років складає 85 % грошового забезпечення; зменшення цього показника суперечить чинному законодавству, статті 58 Конституції України та правовій позиції Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18.

Процесуальний рух справи

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ст. 263 КАС України без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою суду від 30 травня 2022 року суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зокрема протоколу про призначення пенсії, листків про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" №33/36-1104 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року (перерахунок на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/23558/21), інші матеріали пенсійної справи в частині, що стосується предмету спору, для долучення до матеріалів справи.

16 червня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області через канцелярію суду надійшов відзив та позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідач підтвердив той факт, що позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 85 % грошового забезпечення. Проте, оскільки у подальшому відбулись зміни в грошовому забезпеченні, то перерахунок пенсії позивача проведено з урахуванням положень ст. 13 Закону №2262, у чинній редакції, яка передбачає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

З наведених підстав відповідач вважає, що Головне управління діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, відтак підстави для визнання протиправними його дій відсутні.

17 червня 2022 року на виконання ухвали суду про витребування доказів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області через канцелярію суду подано засвідчені копії письмових доказів з матеріалів пенсійної справи позивача.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Згідно наявного у матеріалах пенсійної справи №N/A20432 (МВС) висновку про призначення пенсії, з 25.10.2005 року позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 85 % грошового забезпечення за вислугу 30 років (а.с. 16).

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі пункту 3 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року та згідно з постановою КМУ №988 від 31.08.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2016 року, виходячи з складових грошового забезпечення поліцейського за нормами, чинними на 1 січня 2016 року (а.с. 20).

Також Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при перерахунку позивачу пенсії на виконання Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року з 01.01.2016 року зменшило основний розмір пенсії до 70 % від суми грошового забезпечення.

Не погоджуюсь із зменшенням основного розміру пенсії за вислугу років з 85 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення, позивач оскаржив дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року по справі №420/661/21, яке набрало законної сили 21 березня 2021 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2016 року у розмірі 85% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

На виконання рішення суду від 19 лютого 2021 року по справі №420/661/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок основного розміру пенсії позивача з 01.01.2016 року з розрахунку 85 % грошового забезпечення (а.с. 21).

24 червня 2021 року ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" видано ОСОБА_1 оновлену довідку №33/36-1104 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року згідно з постановою КМУ від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" за прирівняною посадою поліцейського (а.с. 27).

Відповідно до змісту цієї довідки, до складу грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, входять основні та додаткові види грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року по справі №420/23558/21, яке набрало законної сили 01 лютого 2022 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 , викладеної у листі від 22.07.2021 №12126-11702/Ж-02/8-1500/21, в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" №33/36-1104 від 24.06.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" №33/36-1104 від 24.06.2021, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року по справі №420/23558/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" №33/36-1104 від 24 червня 2021 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, згідно аркушу перерахунку від 22 квітня 2022 року про перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року (а.с. 24), вказаний перерахунок проведений таким чином:

- сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складає 16816,96 грн.,

- основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 30), що складає 11771,87 грн.;

- підсумок пенсії (з надбавками) - 11771,87 грн.

Згідно аркушу перерахунку від 22 квітня 2022 року про перерахунок пенсії з 01 травня 2022 року (а.с. 25), вказаний перерахунок проведений таким чином:

- сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складає 16816, 96 грн.,

- основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 30), що складає 13419,93 грн.;

- підсумок пенсії (з надбавками) - 13419,93 грн.

Таким чином, під час перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 року, який проведений на виконання рішення суду від 30 грудня 2021 року по справі №420/23558/21, відповідачем застосовано основний відсотковий розмір пенсії 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо зменшення основного розміру його пенсії з 85% на 70% грошового забезпечення під час перерахунку з 01.12.2019 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію за вислугу 30 років з 25.10.2005 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії).

Згідно з пп. "б" ч. 1 ст. 1-2 Закону №2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

У відповідності зі ст. 2 Закону №2262-ХІІ, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1). Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби (ч. 5).

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовані статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

29.12.2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 року № 900-VIII, яким статтю 63 Закону №2262-XII доповнено новою частиною третьою, згідно з якою перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262-XII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постановою від 18.11.2015 № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268" встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і оклади за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова Кабінету Міністрів України № 988 набула чинності 02.12.2015 року.

Отже, з набранням чинності постановою КМУ №988, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач до 01.01.2016 року отримував пенсію за вислугу років у розмірі 85 % грошового забезпечення.

Стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" неодноразово змінювалась в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, статтею 13, в редакції Закону № 3591-IV від 04.04.2006; із змінами, внесеними згідно із Законами № 3668-VI від 08.07.2011, установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом України від 27.03.2014 р. №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод (права на пенсію в розмірі 85% розміру грошового забезпечення).

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Так, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Верховним Судом у рішенні по зразковій справі № 240/5401/18 від 04 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, зазначено, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб" на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

Отже, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до позовної заяви, позивач оскаржує зниження основного відсоткового розміру своєї пенсії з 85 % до 70 % грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №33/36-1104 від 24 червня 2021 року, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" станом на листопад 2019 року.

Натомість, як вже було зазначено, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року по справі №420/661/21, яке набрало законної сили 21 березня 2021 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2016 року у розмірі 85% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Отже, основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу 30 років складає 85 % грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що оцінка діям відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивача з 01.01.2016 року з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення вже надана судом у рішенні від 19 лютого 2021 року по справі №420/661/21, яке набрало законної сили 21 березня 2021 року, яким суд встановив, що з 01.01.2016 розмір пенсії позивача становить 85% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішення суду від 19 лютого 2021 року по справі №420/661/21 не містить будь-якої кінцевої дати щодо визначення відсоткового розміру пенсії позивачу у 85 % грошового забезпечення.

Суд відновив попередній стан (на дату призначення) відсоткового розміру пенсії позивачу, який становить 85 % грошового забезпечення.

У даній же справи суть позовних вимог полягає у застосуванні під час перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення раніше визначеного основного відсоткового розміру пенсії (85 % відповідних сум грошового забезпечення).

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, оскільки цей перерахунок проведено з 01.12.2019 року (дата набуття права), тоді як основний відсотковий розмір пенсії позивача за вислугу 30 років складає 85 % грошового забезпечення від дати призначення позивачу пенсії, що підтверджено рішенням суду по справі №420/661/21, що має преюдиційне значення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку з 01.12.2019 року та з 01.05.2022 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-1104 від 24 червня 2021 року, виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області", з 85 % на 70 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, а також зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року, виходячи із розрахунку основного розміру пенсії 85 % грошового забезпечення, зазначеного у довідці №33/36-1104 від 24 червня 2021 року, виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" станом на листопад 2019 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Саме такий судовий захист суд вважає ефективним та повним для відновлення порушених прав позивача на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України (в частині формулювання резолютивної частині рішення).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 992,40 грн., де 992,40 грн. - ставка судового збору сплачена позивачем за звернення до суду із цим позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-78, 90, 139, 242-246, 255, 263, 291, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку з 01.12.2019 року та з 01.05.2022 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-1104 від 24 червня 2021 року, виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області", з 85 % на 70 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року, виходячи із розрахунку основного розміру пенсії 85 % грошового забезпечення, зазначеного у довідці №33/36-1104 від 24 червня 2021 року, виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" станом на листопад 2019 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Суддя О.В. Глуханчук