Справа № 420/24804/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30 червня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, -
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/36-3039 від 19.08.2021 року, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області станом на листопад 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/36-3039 від 19.08.2021 року, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області станом на листопад 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

29 червня 2022 року від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, відповідно до ст. 382 КАС України. В обґрунтування заяви позивач, вказує, що рішення суду від 27.01.2022 року відповідачем не виконано, а тому наявні підстави для задоволення заяви.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Виконання рішення суду забезпечується, зокрема, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року по справі № 420/24804/21 набрало законної сили.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості щодо отримання виконавчого листа задля примусового виконання рішення суду від 27 січня 2022 року по справі № 420/24804/21.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу приписів КАС України слідує, що встановлення судового контролю має на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами для його застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з тим, позивачем не зазначено та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі, зокрема щодо того, що примусовий порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

За таких підстав, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а тому заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 420/24804/21 (вхід. № 20856/22 від 29.06.2022 року), в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук