Справа № 600/3713/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/3713/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" (далі - позивач, МКП "Чернівцітеплокомуненерго") звернулося в суд з позовом до (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №00000/4108/Ж10/24-13-07-06-10 від 22.07.2021 р Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

В обґрунтування поданого позову позивач вказував, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" є підприємством яке надає послуги з постачання теплової енергії та використовує рахунок 333 в бухгалтерському обліку для обліку коштів, що були оплачені населенням, але ще не надійшли на рахунки підприємства, або не були підтвердженні документально. Коли підприємство отримує кошти, які знаходились в дорозі, на розрахунковий рахунок, підприємство робить відміну коштів в дорозі, а саме знімає ці кошти з рахунку 333, робить проводку Дт333-Кт 361 зі знаком мінус, а кошти напряму з розрахункового рахунку зараховуються як платіж, і на цей платіж у складі інших платежів робиться зведена податкова накладна за результатами підсумку щоденних операцій по факту отримання коштів. Зазначав, що ними щоденного складаються зведені податкові накладні на кошти, що надходять від населення за послуги теплопостачання на розрахунковий рахунок (незалежно чи були зараховані кошти абонементу на особовий рахунок, чи ні). Податкові зобов`язання з податку на додану вартість та податкові накладні в лютому 2021 р. формувались виключно за касовим методом, а саме відповідно до грошових надходжень на розрахункові рахунки підприємства за товари, роботи та послуги або шляхом утримання заробітної плати за теплопостачання. Кошти в дорозі, які визначенні проведенням Дт333 Кт361 на суму 1086849,36 грн не являються підтвердженням фактичної оплати отриманої за послуги теплопостачання на рахунки підприємства, тому податкові накладні на суми грошових коштів в дорозі не складаються.

Таким чином, позивач вважає, що податкові накладні за грудень 2020 р., січень 2021 р., за лютий 2021 р. складені відповідно до норм ПК України та касового методу. Тому суми завищення бюджетного відшкодування 176648,00 грн та штрафні санкції в розмірі 88324,00 грн відповідачем не нараховані неправомірно.

10.08.2021 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами перевірки з урахуванням розгляду заперечення встановлено завищення МКП "Чернівцітеплокомуненерго" показників Декларації з ПДВ за березень 2021 року по рядку 20.2.1 «Cума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1 .3 статті 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» колонки Б на суму 176648 грн. на порушення п. 44.1. ст. 44, п. 200.1 та п.п. «б» 200.4. ст. 200, п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14, п. 187.10 ст. 187, п. 198.6 ст.198, п. 44 підрозд. 2 розд. ХХ Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21.

За таких підстав, враховуючи всю сукупність наведених обставин, ГУ ДПС у Чернівецькій області, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що прийняте із дотриманням норм законодавства.

29.11.2021 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду призначено адміністративну справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» (58018, м. Чернівці, вул. Максимовича, буд. 19-А, ідентифікаційний код 34519280).

Види економічної діяльності, в тому числі постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний) (КВЕД 35.30).

На підставі направлень від 21.05.2021 р. за №833, 834, 835 Головного управління ДПС у Чернівецькій області, наказу від 14.05.2021 р. №650-п виданого на підставі п.п. 19-11.6 п. 19.1 ст. 19, п.п. 20.1.4, п. 20.1, ст. 20, п.п. 75.1.2 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 р. податковій декларації з податку на додану вартість від 20.04.2021 р. № з врахуванням уточнюючого розрахунку від 17.05.2021 р. № від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування бюджету, за результатами якої 17.06.2021 р. складено акт №2239/Ж5/24-13-07-06-10/34519280.

Вищезазначеною перевіркою МКП "Чернівцітеплокомуненерго" встановлено:

- завищення показників Декларації з ПДВ за березень 2021 року по рядку 20.2.1 «Cума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» колонки Б на суму 178620 грн на порушення п. 44.1. ст. 44, п. 200.1 та п.п. «б» 200.4. ст. 200, п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14, п. 187.10 ст. 187, п. 44 підрозд. 2 розд. ХХ, п. 189.1 ст.189, абз. г) п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України.

- на порушення вимог п. 198.5 ст. 198, п.201.1. ст. 201 ПК України перевіркою МКП "Чернівцітеплокомуненерго" встановлено відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які мали бути складені не пізніше останнього дня кожного з періодів виникнення податкових зобов`язань на загальну суму (обсяг постачання без ПДВ) 2173186,70 грн., сума ПДВ 434637,34 грн., а саме:

- грудень 2020 року сума без ПДВ 9861,84 грн., сума ПДВ 1972,37грн. та 302166,99 грн., сума ПДВ 60433,40 грн.;

- січень 2021 року сума без ПДВ 955450,07 грн., сума ПДВ 191090,01 грн.;

- лютий 2021 року сума без ПДВ 905707,8 грн., сума ПДВ 181141,56 грн.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки МКП "Чернівцітеплокомуненерго" подало заперечення, за результатами розгляду якого надіслало лист «Про результати розгляду заперечення» від 16.07.2021 №1119/Ж12/24-13-07-06-10.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем 17.06.2021 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №00000/4108/Ж10/24-13-07-06-10, яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ та зобов`язано сплатити штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 88324,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Судом встановлено, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" надано на перевірку обороти по синтетичному субрахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями». На даному рахунку МКП "Чернівцітеплокомуненерго" обліковує розрахунки з покупцями (в тому числі з населенням) за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення).

Списання (погашення) дебіторської заборгованості за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення) відображені в бухгалтерському обліку МКП "Чернівцітеплокомуненерго" відповідно наступних бухгалтерських проводок:

Дт 31 «Розрахунковий рахунок» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» - кошти отримані на розрахункові рахунки за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення);

Дт 377 «Розрахунки з іншими дебіторами» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» - погашення заборгованості за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення) з заробітної плати працівників підприємства;

Дт 646 «Субсидії за рахунок бюджету» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» - погашення заборгованості за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення) за рахунок отриманих субсидій з бюджету;

Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» - погашення заборгованості за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення) по взаємозаліках.

Крім того, перевіркою встановлено списання (погашення) заборгованості населення за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення), що відображено в бухгалтерському обліку МКП "Чернівцітеплокомуненерго" наступними бухгалтерськими проводками: Дт 333 «Грошові кошти в дорозі» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за листопад 2020 року в сумі 3471,24 грн., за грудень 2020 року в сумі 362600,39 грн., січень 2021 року в сумі 1146540,08 грн., лютий 2021 року в сумі 1086849,36 грн., за березень 2021 року в сумі 1884447,83 грн.

Як вбачається із акту перевірки, зазначені суми не включено МКП "Чернівцітеплокомуненерго" до бази оподаткування ПДВ за касовим методом.

Враховуючи матеріали справи, суд зазначає, що відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 р. №291 (із змінами і доповненнями) на рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" ведеться узагальнення інформації про розрахунки з покупцями та замовниками за відвантажену продукцію, товари, виконані роботи й послуги.

За дебетом рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" відображається продажна вартість реалізованої продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг (у тому числі на виконання бартерних контрактів), яка включає податок на додану вартість, акцизи та інші податки, збори (обов`язкові платежі), що підлягають перерахуванню до бюджетів та позабюджетних фондів та включені у вартість реалізації, за кредитом - сума платежів, які надійшли на рахунки підприємства в банківських установах, у касу, та інші види розрахунків. Сальдо рахунку відображає заборгованість покупців та замовників за одержані продукцію (роботи, послуги).

Крім того, слід зазначити, що оприбутковані суми по рахунку 33 Інші кошти (Дт 333 «Грошові кошти в дорозі» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями») згідно бухгалтерського обліку є активом МКП "Чернівцітеплокомуненерго", що підтверджується даними Балансу (звіту про фінансовий стан) станом на 31.12.2020 року ( № від 09.06.2021 року).

Так, по рядку 1165 «Гроші та їх еквіваленти» ІІ розділу «Оборотні активи» вищевказаного Балансу на кінець звітного періоду зазначено суму 2564 тис грн, що відповідає даним бухгалтерського обліку, а саме: Дебетове сальдо по рахунку 31 «Рахунки в банках» станом на 31.12.2020 року 2024 тис. грн та Дебетове сальдо по рахунку 33 «Інші кошти» станом на 31.12.2020 року 540 тис грн.

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку» від 07.02.2013, № 73 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 р. за №336/22868 із змінами та доповненнями) затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності".

Норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються до фінансової звітності і консолідованої фінансової звітності юридичних осіб (далі - підприємства) усіх форм власності (крім банків та бюджетних установ), які зобов`язані подавати фінансову звітність згідно із законодавством. Терміни, що використовуються в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, мають такі значення, зокрема: активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому; баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" не включено за касовим методом до бази оподаткування ПДВ розрахунків (компенсацій) населення за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення): 362600,39 грн. сума з ПДВ за грудень 2020 року, 1146540,08 грн сума з ПДВ за січень 2021 року, 1086849,36 грн. сума з ПДВ за лютий 2021 року та коригування розрахунків (компенсації) « 3471,24 грн сума з ПДВ за листопад 2020 року, «1884447,83 грн сума з ПДВ за березень 2021 року, що підтверджено даними бухгалтерського обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» в частині списання (погашення) дебіторської заборгованості населення за постачання теплової енергії (надання послуг з централізованого опалення) МКП "Чернівцітеплокомуненерго", що свідчить про проведені розрахунки населення за постачання теплової енергії.

Крім того, судом встановлено, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" допустив порушення вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996- XIV (із змінами та доповненнями), Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 р. №291 (із змінами і доповненнями), засадам облікової політики підприємства стосовно ведення бухгалтерського обліку (відсутність подвійного запису на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку) в частині обліку субрахунку 333 "Грошові кошти в дорозі в національній валюті", а саме: відсутність оборотів за кредитом субрахунку 333, тобто відсутній облік списання коштів у дорозі для зарахування на відповідні рахунки (пояснення щодо відображення в бухгалтерському обліку МКП «Чернівцітеплокомуненерго» від`ємного значення сум по рахунку 33 «Інші кошти» за листопад 2021 року в сумі 3471,24 грн., березень 2021 року в сумі 1884447,83 грн.

Суд звертає увагу, що Дт 33 «Інші кошти» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» позивачем не надано.

Щодо твердження позивача, що відповідач при перевірці використовували дані бухгалтерського обліку не зважаючи на те, що при визначені податкових зобов`язань існують різниці між бухгалтерським та податковим обліком, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до вимог п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996- XIV (із змінами та доповненнями): бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами (крім підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі), розроблений на основі міжнародних стандартів фінансової звітності і законодавства Європейського Союзу у сфері бухгалтерського обліку та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Державне регулювання бухгалтерського обліку та фінансової звітності в Україні здійснюється з метою: створення єдиних правил ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, які є обов`язковими для всіх підприємств та гарантують і захищають інтереси користувачів; удосконалення бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності (ст.6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства, затверджених Наказ Міністерства фінансів України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства та внесення змін до деяких наказів Міністерства фінансів України» від 27.06.2013 №635 (із змінами та доповненнями):

підприємство самостійно на основі національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, а також зміни до неї;

у розпорядчому документі про облікову політику наводяться принципи, методи і процедури, які використовуються підприємством для ведення бухгалтерського обліку, складання і подання фінансової звітності та щодо яких нормативно-правовими актами з бухгалтерського обліку передбачено більш ніж один їх варіант, а також попередні оцінки, які використовуються підприємством з метою розподілу витрат між відповідними звітними періодами.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця обліку (ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 р. №291 (із змінами і доповненнями) Інструкція встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства).

План рахунків бухгалтерського обліку є переліком рахунків і схем реєстрації та групування на них фактів фінансово-господарської діяльності (кореспонденція рахунків) у бухгалтерському обліку. У ньому за десятковою системою наведені коди (номери) й найменування синтетичних рахунків (рахунків першого порядку) й субрахунків (рахунків другого порядку). Першою цифрою коду визначено клас рахунків, другою - номер синтетичного рахунку, третьою - номер субрахунку. Контирування документів первинного обліку, ведення регістрів бухгалтерського обліку здійснюється із застосуванням, щонайменше, коду класу й коду синтетичного рахунку. Субрахунки використовуються підприємствами, виходячи з потреб управління, контролю, аналізу й звітності та можуть ними доповнюватися введенням нових субрахунків (рахунків другого, третього порядків) із збереженням кодів (номерів) субрахунків цього Плану рахунків. Порядок ведення аналітичного обліку та кореспонденції рахунків, що не наведена в Інструкції, встановлюється підприємством, виходячи з норм цієї Інструкції, національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку та управлінських потреб. Інструкція із застосування Плану рахунків спрямована на забезпечення єдності відображення однорідних за змістом господарських операцій на відповідних синтетичних рахунках і субрахунках. В Інструкції наведена коротка характеристика і призначення синтетичних рахунків і субрахунків, типова схема реєстрації та групування інформації про господарські операції (кореспонденція рахунків першого порядку).

Рахунки класів 0 - 7 є обов`язковими для всіх підприємств.

Рахунки класу 3 «Кошти, розрахунки та інші активи» призначені для узагальнення інформації про наявність і рух грошових коштів (у національній та іноземній валюті у касах, на розрахункових (поточних), валютних та інших рахунках у банках), електронних грошей, грошових документів, короткострокових векселів одержаних і фінансових інвестицій, дебіторської заборгованості, резерву сумнівних боргів і витрат майбутніх періодів.

На рахунку 33 "Інші кошти" ведеться узагальнення інформації про наявність та рух грошових документів (у національній та іноземній валюті), які знаходяться в касі підприємства (поштових марок, марок гербового збору, сплачених проїзних документів, сплачених путівок до санаторіїв, пансіонатів, будинків відпочинку тощо), електронних грошей та про кошти в дорозі, тобто грошові суми, внесені в каси банків, ощадні каси або поштові відділення для подальшого їх зарахування на розрахункові або інші рахунки підприємства.

Рахунок 33 "Інші кошти" має, зокрема, такий субрахунок: 333 "Грошові кошти в дорозі в національній валюті".

За дебетом рахунку 33 "Інші кошти" відображається надходження грошових документів у касу підприємства та коштів в дорозі, за кредитом - вибуття грошових документів та списання коштів у дорозі після їх зарахування на відповідні рахунки.

На рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" ведеться узагальнення інформації про розрахунки з покупцями та замовниками за відвантажену продукцію, товари, виконані роботи й послуги, крім заборгованості, яка забезпечена векселем, а також узагальнюється інформація про розрахунки з учасниками промислово-фінансової групи.

Рахунок 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" має, зокрема, такий субрахунок: 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями".

За дебетом рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" відображається продажна вартість реалізованої продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг (у тому числі на виконання бартерних контрактів), яка включає податок на додану вартість, акцизи та інші податки, збори (обов`язкові платежі), що підлягають перерахуванню до бюджетів та позабюджетних фондів та включені у вартість реалізації, за кредитом - сума платежів, які надійшли на рахунки підприємства в банківських установах, у касу, та інші види розрахунків. Сальдо рахунку відображає заборгованість покупців та замовників за одержані продукцію (роботи, послуги).

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку» від 8 жовтня 1999 року № 237 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 1999 р. за №725/4018 із змінами та доповненнями) затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість" (далі - Національне положення (стандарт) 10), схвалене Методологічною радою з бухгалтерського обліку при Міністерстві фінансів України.

Національне положення (стандарт) 10 визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про дебіторську заборгованість та її розкриття у фінансовій звітності.

Дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума.

Поточна дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги визнається активом одночасно з визнанням доходу від реалізації продукції, товарів, робіт і послуг та оцінюється за первісною вартістю. У разі відстрочення платежу за продукцію, товари, роботи, послуги з утворенням від цього різниці між справедливою вартістю дебіторської заборгованості та номінальною сумою грошових коштів та/або їх еквівалентів, що підлягають отриманню за продукцію, товари, роботи, послуги, така різниця визнається дебіторською заборгованістю за нарахованими доходами (процентами) у періоді її нарахування.

Поточна дебіторська заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та заборгованості, призначеної для продажу), включається до підсумку балансу за чистою реалізаційною вартістю.

Згідно із п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на рахунки платника податку, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у касу платника податків або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з рахунків платника податку, відкритих в установах банків, та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, дата видачі з каси платника податків або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до п. 187.10 ст. 187 Податкового кодексу України платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Зазначене правило визначення дати виникнення податкових зобов`язань поширюється також на операції з постачання зазначених товарів/послуг для житлово-експлуатаційних контор, управителів багатоквартирних будинків та бюджетних установ, що отримують такі товари/послуги, якщо вони зареєстровані як платники податку.

Згідно з п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до 01 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання, передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, надають послуги із забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії відповідно до Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702 та товарної підпозиції 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Норма п. 44 підрозд. 2 розд. ХХ Податкового кодексу України поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у п. 187.1 ст. 187 та у п. 198.2 ст. 198 ПКУ, припадає на звітні (податкові) періоди до 01 січня 2022 року.

Відповідно до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Пунктом 46.1. ст.46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Згідно пункту 48.1. ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в порушення п. 44.1. ст. 44, п. 200.1 та п.п. «б» 200.4. ст. 200, п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14, п. 187.10 ст. 187, п. 44 підрозд. 2 розд. ХХ Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що призвело до заниження показників по рядку 1.1 «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України операції, що оподатковуються за основною ставкою» Декларації з ПДВ за грудень 2020 року на загальну суму обсягу постачання без ПДВ 302167 грн., сума ПДВ 60433 грн., за січень 2021 року 955455 грн., сума ПДВ 191090 грн. та за лютий 2021 року 905708 грн., сума ПДВ 181142 грн., разом на загальну суму 2163325 грн., сума ПДВ 432665 грн. та завищено показники по декларації за листопад 2020 року на загальну суму обсягу постачання без ПДВ 2892 грн., сума ПДВ 579 грн., за березень 2021 року 1570373 грн., сума ПДВ 314075 грн.

Суд звертає увагу, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" включено до декларації з ПДВ за березень 2021 року в додаток 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)», таблицю 2.1 «Відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7 % і 14 %» (рядок 37) до складу податкового кредиту суму ПДВ 5210,80грн. (обсяг постачання без ПДВ 26054.0 грн.), контрагент ТОВ "БМС-ЛАЙН СЕРВІС з періодом складання податкової накладної (іншого документа) 03.2021.

Як вбачається із матеріалів справи, в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником ТОВ "БМС-ЛАЙН СЕРВІС" в березні 2021 року відсутні складені та зареєстровані податкові накладні на МКП "Чернівцітеплокомуненерго".

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними /розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, судом встановлено порушення п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого, МКП "Чернівцітеплокомуненерго", завищено суму податкового кредиту по рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» декларації з ПДВ за березень 2021р. на суму ПДВ 5211 грн. (обсяг постачання без ПДВ 26054 грн.).

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 22.07.2021 р. №00000/4108/Ж10/24-13-07-06-10.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" (вул. Максимовича, 19-А, м.Чернівці, 58005, Код )

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, Код )

Суддя І.В. Маренич