Справа № 460/2990/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2022 року м. Рівне №460/2990/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські лісопильні" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» (далі ТОВ «Українські лісопильні», позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач), Державної податкової служби України (далі співвідповідач), в якому просив суд: 1) визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Рівненській області по незабезпеченню збільшення суми, на яку ТОВ «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) зобов`язати ГУ ДПС у Рівненській області збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку на додану вартість, на яку ТОВ «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 101 957,00грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправне не відображення контролюючим органом в системі електронного адміністрування ПДВ суми в розмірі 101957,00грн, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН) та яка набута ТОВ «Українські лісопильні» в результаті подання 20.10.2015 уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з ПДВ за травень 2015 та червень 2015 року, які прийняті контролюючим органом. Вказує, що 10.12.2020 позивач звернувся до ГУ ДПС у Рівненській області із заявою № 443 в якій Товариство просило збільшити суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму 101 957,00 грн. Проте, листом від 30.12.2020 № 11833/10/17-00-04-02-05 відповідачем протиправно, на думку позивача, було відмовлено в збільшенні такої суми. З наведених підстав просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов заперечив про що подав відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДПС України. ГУ ДПС у Рівненській області є користувачем електронних сервісів в СЕА ПДВ. СЕА ПДВ працює в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до ст. 200-1 Податкового кодексу України та Порядку № 569. Саме ДПС України автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН. З 01.07.2015 реєстрація в ЄРПН податкових накладних здійснюється виключно у межах реєстраційної суми, яка обчислюється за формулою, встановленою пунктом 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України та пунктом 9 Порядку № 569. У зв`язку з прийняттям Закону України від 16.07.2015 № 643-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», який набрав чинності 29.07.2015, внесено низку змін до порядку обрахунку показників формули, визначеної пунктом 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, зокрема передбачено, що формула (всі її складові), яка визначає реєстраційну суму, на початок третього робочого дня після набрання чинності Законом № 643 «обнуляється», за винятком окремих складових вказаної формули (суми податку за виданими і отриманими податковими накладними та сума податку за митними деклараціями, аркушами коригування і додатковими деклараціями), що були сформовані починаючи з 01.07.2015. Відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України після «обнулення» показників формули реєстраційна сума збільшується на суму від`ємного значення, що задекларована платником податків у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015. Перерахунок такої суми у зв`язку з уточненням показників такої звітності не передбачено. Вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні тому просить у позові відмовити.

Співвідповідач відзив на позов не подав.

Позивач подав відповідь на відзив в якій наводить тотожні змісту позовної заяви доводи та аргументи. Одночасно заявив клопотання про залучення Державної податкової служби в якості співвідповідача.

Позовна заява надійшла до суду 08.04.2021.

Ухвалою суду від 13.04.2021 позовну заяву залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву ТОВ «Українські лісопильні» до ГУ ДПС у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - повернуто позивачу разом з доданими до неї документами без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2021 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 по справі № 460/2990/21 скасовано, а справу направлено до Рівненського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 19.11.2021 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.01.2022 від позивача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 01.02.2022 у справі № 460/2990/21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

12.04.2022 від ГУ ДПС у Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 18.04.2022 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про розгляд адміністративної справи № 460/2990/21 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03.05.2022 залучено до участі у справі № 460/2990/21 в якості співвідповідача Державну податкову службу України.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ТОВ «Українські лісопильні» є юридичною особою приватного права (), у встановленому законом порядку зареєстрований платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 94.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем до Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року (реєстраційний номер від 22.06.2015).

20.10.2015 ТОВ «Українські лісопильні» подано до Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість до декларації за травень 2015 року (реєстраційний номер від 20.10.2015).

В уточнюючому розрахунку до декларації за травень 2015 зазначена сума у рядках 23.2 (підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку) та 30 (сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів (до 01.02.2015 р.), яка підлягає відшкодуванню на рахунок платника в банку) сума бюджетного відшкодування була зменшена відповідно на 14 529 грн. та 49 291 грн. При цьому, збільшено значення рядків 24 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) та 31 (сума непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів (до 01.02.2015 р.) на кінець поточного звітного (податкового) періоду) відповідно на 14 529 грн. та 49 291 грн. У додатках Д2, Д3 та Д4, які є невід`ємною складовою уточнюючого розрахунку, вищевказані зміни декларації деталізовано та розшифровано.

Загалом, сумарне значення бюджетного відшкодування податку на додану вартість зазначене у податковій декларації з ПДВ за травень 2015 (7 945 146 грн.) уточнюючим розрахунком була зменшена на 63 820 грн. і склало 7 881 326 грн.

20.07.2015 до Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року (реєстраційний номер від 20.07.2015).

20.10.2015 ТОВ «Українські лісопильні» подано до Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за червень 2015 (реєстраційний номер від 20.10.2015).

В уточнюючому розрахунку до декларації за червень 2015 заявлена до бюджетного відшкодування сума (рядок 23.2) була зменшена на 38 137грн, при цьому від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) збільшено на 52 666 грн. (сума 14 529 грн. суми від`ємного значення за травень 2015 та 38 137 грн. за червень 2015).

Уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з ПДВ за травень та червень 2015, а також уточнюючі розрахунки № від 20.10.2015 до декларації за липень 2015 та № від 20.10.2015 до декларації за серпень 2015, в яких було відкориговано залишки від`ємного значення на початок та кінець звітних періодів, було прийнято та зареєстровано контролюючим органом, що підтверджується квитанціями №2, жодних зауважень з боку контролюючого органу товариству не надходило.

Отже, уточнюючими розрахунками до податкових декларацій з податку на додану вартість за травень 2015 та червень 2015 ТОВ «Українські лісопильні» було зменшено суму бюджетного відшкодування на загальну суму 101 957 грн.

Зазначені суми, які були заявлені до бюджетного відшкодування ТОВ «Українські лісопильні» податковими деклараціями за травень 2015 та червень 2015 підтверджені позаплановими документальними перевірками, зокрема акт №836/15/39414678 від 06.11.2015 «Про результати документальної позапланової перевірки правомірності декларування ТОВ «Українські лісопильні» бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за травень 2015 та суми залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банк» та довідка №99815/39414678 від 23.12.2015 «Про результати документальної позапланової перевірки правомірності декларування ТОВ «Українські лісопильні» від`ємного значення між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту, бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку по декларації з податку на додану вартість за червень 2015»).

Отже, після проведення позапланової перевірки правомірності декларування позивачем бюджетного відшкодування, підприємство отримало бюджетне відшкодування в зменшених уточнюючими розрахунками розмірах. Це підтверджується банківськими виписками по рахунку №145 від 30.12.2015 (бюджетне відшкодування ПДВ за податковою декларацією за травень 2015) та №015 від 29.02.2016 (бюджетне відшкодування ПДВ за податковою декларацією за червень 2015).

Проте, за поданими уточнюючими розрахунками від 20.10.2015, коригування суми на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму коштів 101 957 грн. не відбулося, що підтверджується витягом в розрізі операцій в СЕА ПДВ за 20.10.2015 та довідкою про операції, здійснені в СЕА ПДВ ТОВ «Українські лісопильні» у жовтні 2015, сформованою на підставі даних електронного кабінету платника №150 від 08.04.2021.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою №443 від 10.12.2020 про збільшення суми, на яку товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму 101 957 грн.

Листом «Про розгляд звернення» №11833/10/17-00-04-02-05 від 30.12.2020 ГУ ДПС у Рівненській області відмовило позивачу у збільшенні суми на яку товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму 101 957 грн. з тих підстав, що відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України після «обнулення» показників формули реєстраційна сума збільшується на суму від`ємного значення, що задекларована платником податків у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015. Перерахунок такої суми у зв`язку з уточненням показників такої звітності не передбачено.

Вважаючи таку бездіяльність податкового органу щодо не збільшення суми на яку товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму 101 957 грн. протиправною позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд враховує наступне.

Положеннями статті 200 Податкового кодексу України встановлюється єдиний порядок сплати узгоджених сум з податку на додану вартість.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пунктом 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, врегульовано порядок переходу реєстраційного ліміту ПДВ від реорганізованого підприємства до його правонаступника, а саме: платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (еНакл), обчислену за такою формулою: еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ, де:

- еНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- еМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником;

- еПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200 1.2 цієї статті.

- еОвердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останні 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені (розстрочені, відстрочені), а також задекларовані платником податку-сільськогосподарським підприємством, що до 1 січня 2017 р. застосовував спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу.

еНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- еВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

- еПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Під час обрахунку суми УНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку, задекларованих ними у звітності з ПДВ.

З 01.07.2015 на рахунки в СЕА ПДВ платника податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до п.200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 (далі Порядок 569).

Згідно п.9-1 Порядку 569 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, за рішенням платника податку може бути збільшена на суму непогашених залишків сум податку, заявлених ним до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 р., задекларованих до бюджетного відшкодування за такі періоди в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, та залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованих платником податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року.

Таке рішення платник податку відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації за звітний (податковий) період після 1 лютого 2015 р., в якому воно прийняте.

ДФС після проведення камеральної перевірки зазначеної податкової декларації автоматично збільшує суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на відповідну суму та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення.

Сума такого збільшення відображається платником податку у складі податкового кредиту податкової декларації за звітний (податковий) період, в якому воно здійснене.

Відповідно до п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до статті 200-1.1 Податкового кодексу України визначено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

-суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Таким чином, норми ст. 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України хоча і не передбачають врахування уточнюючих розрахунків до податкової декларації з ПДВ за червень 2015 та травень 2015, але і не містять положень, які б прямо обмежували право платника податку на коригування податкової звітності у порядку, визначеному нормами ст. 50 Податкового кодексу України. Не містять таких обмежень і інші положення Податкового кодексу України.

Згідно п.33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від`ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від`ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Законом України «Про внесення змін і доповнень до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 №643, пункт 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно з якої пункти 2-4 визначають порядок автоматичного збільшення значення суми, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН:

2) протягом третього робочого дня після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" на суму залишків коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість станом на початок такого дня за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 цього Кодексу. До 31 липня 2015 року/20 серпня 2015 року сума, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зменшується на суму податкових зобов`язань, задекларованих за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року;

3) протягом 10 календарних днів після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року. На суму такого збільшення одноразово:

а) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету, - зменшується контролюючим органом в інформаційній системі показників стану розрахунку платників інформаційної бази контролюючого органу така сума, задекларована до сплати до бюджету за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року, з одночасним зменшенням суми податку, що підлягає перерахуванню з рахунку платника в системі електронного адміністрування податку до бюджету, що зазначається у реєстрі, на підставі якого орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, здійснює таке перерахування;

б) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету в розмірі, що є меншим ніж сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року або задекларовано від`ємне значення податку, - збільшується платником податку сума від`ємного значення, сформована за результатами звітного (податкового) періоду за липень 2015 року / III квартал 2015 року, яка переноситься до податкової звітності з податку звітного (податкового) періоду за серпень 2015 року / IV квартал 2015 року.

Помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання з податку на додану вартість вважаються погашеними одночасно із збільшенням суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;

4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Суми такого від`ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

Відповідно до п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітній період (травень та червень 2015) подані позивачем у жовтні 2015 до контролюючого органу, є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже, сформовані у ньому позивачем показники (зокрема рядок 24 та 31) мали бути враховані ДФС України при автоматичному збільшенні суми на яку ТОВ «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування відповідно до пункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Суд наголошує на тому, що суми ПДВ у розмірі 101 957грн, віднесені позивачем уточнюючими розрахунками до складу податкового кредиту наступних звітних (податкових) періодів фактично сплачені Товариством під час придбання товарів (послуг) протягом травня 2015 та червня 2015, окрім того вказані суми податку на додану вартість підтверджені актами документальної перевірки, які містяться в матеріалах справи.

Внесення змін у податковий облік за травень 2015 та червень 2015 шляхом подачі уточнюючих розрахунків відповідає нормам статті 50 Податкового кодексу України, а не включення цієї суми від`ємного значення до складу суми на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, що одночасно означає не відображення цієї суми в інтегрованій картці ТОВ «Українські лісопильні» в СЕА ПДВ є порушенням майнових прав позивача, так як ця сума фактично є сумою надмірно сплаченого ним податку.

У відповідності з частиною четвертою ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (частина шоста цієї статті).

Статтею І Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої згідно із Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 13 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, встановлено, що ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Таким чином, система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні, а саме - на рівні Держаної податкової служби України, а відтак на цьому ж рівні відбуваються усі дії, пов`язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули зафіксованої пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пунктом 9, 9-1 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569. Тобто, на Державну податкову службу України покладається обов`язок щодо забезпечення збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, незабезпечення збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку на додану вартість, на яку ТОВ «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на 101 957 грн - є протиправною бездіяльністю відповідачів у справі. Доказів щодо порушення порядку формування вказаної суми податку та її розміру 101 957,00грн відповідачами суду не надано.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позовну заяву на відсутність технічної можливості виконати спірну операцію у системі електронного адміністрування ПДВ, то суд вважає їх не обґрунтованими та зазначає, що право платника на суму податку на додану вартість, на яку ТОВ «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, не може ставитись у залежність від недосконалості програмного, технічного та іншого забезпечення, електронних систем та підсистем контролюючого органу.

Аналогічного правового висновку дійшла колегія Верховного суду у постанові від 01.04.2021 №440/3192/19. При цьому, суд враховує, що згідно ч.5 ст. 242 КАС України, висновки Верховного суду є обов`язковими для врахування судами під час розгляду аналогічних справ.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пункті 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, законодавець наділив суд повноваженнями спонукати суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження).

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Суд зазначає, що у даному випадку повноваження відповідача є не дискреційні, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Зокрема, необхідно врахувати правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України", в якому суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

При цьому, вирішуючи даний спір по суті, суд враховує, що система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні, а саме - на рівні Держаної податкової служби України, а відтак на цьому ж рівні відбуваються усі дії, пов`язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули зафіксованої пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пунктом 9, 91 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569. Тобто, на Державну податкову службу України покладається обов`язок щодо забезпечення збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, розглядаючи заяву позивача від 10.12.2021 №443 ГУ ДПС у Рівненській області не повідомило позивача про те, що всі дії, пов`язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули зафіксованої пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пунктом 9, 9-1 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 здійснюються Державною податковою службою України, як держателем СЕА ПДВ і також не направлено заяву позивача для розгляду за належністю до Державної податкової служби України.

Отже, такі дії Головного управління ДПС у Рівненській області є протиправною бездіяльністю та порушують права та законні інтереси позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України збільшити суму у системі електронного адміністрування на яку ТОВ «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на 101 957,00грн, є отриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України). Право на судовий захист відображено і в частині першій статті 5 КАС України, згідно з якою кожна людина має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, в разі звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен дати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення і перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і які закріплені в ст. 2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за наведених вище підстав та норм матеріального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення № 176 від 06.04.2021 року судовий збір у сумі 2270грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України по незабезпеченню збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України збільшити суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину суми 101957грн (сто одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят сім гривень).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області в сумі 1135грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України в сумі 1135грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські лісопильні" (вул. Степанська, 3, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ЄДРПОУ/РНОКПП 39414678)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Співвідповідач - Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 43005393).

Повний текст рішення складений 01 липня 2022 року

Суддя Т.О. Комшелюк