Справа № 500/2002/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2002/22

29 червня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Побурко В.О.

представника відповідача Бачинського І.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови позивачу при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з 30 квітня 2020 року, врахувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати позивачу з 27.05.2020 пенсію за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії - 2017, 2018, 2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 08.07.1997 перебуває на обліку у відповідача та отримувала пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

З 27.05.2020 за поданою заявою призначено пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У лютому 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області з заявою про перерахунок та виплату пенсії за віком у відповідності до ч.1 ст.27 та ч.ч. 1,2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за 2017-2019 роки.

Листом від 14.02.2021 відповідач повідомив, що при переході пенсії за віком враховувалася середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії (з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 (3764,40 грн), збільшеного на коефіцієнти 1,17 та 1,11, який становить 4888,83 грн та в подальшому з 01.03.2021 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 5426,60 грн.

Вважає, що відповідач неправильно застосував до спірних правовідносин норму права, що стосується переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вперше, тому відмова відповідача щодо розрахунку пенсійної виплати, здійсненого з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016, а не показника за 2017, 2018, 2019, які передують року звернення за призначенням пенсії, є незаконною, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10.06.2022 розгляд справи №500/2002/22 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 29.06.2022.

28.06.2022 від позивача по справі ОСОБА_1 надійшло до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Від відповідача 28.06.2022 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вказує, що згідно матеріалів пенсійної справи позивачу 08.07.1997 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, та з 08.07.2002 отримує пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Надалі пенсію позивача 27.05.2020, на підставі поданої нею заяви, переведено на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи, що пенсія позивачу уже призначалась раніше, при переході на пенсію за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час перерахунку пенсій у 2020 році - 4888,83 грн.

Також, територіальним органом Пенсійного фонду, з 01.03.2021 проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" від 22.02.2021 №127 та згідно із Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на жовтень 2017 року, в розмірі 1,11 (3764,40*1,17*1,11*1,11 = 5426,60 грн, де 3764,40 - показник середньої заробітної плати за три календарні роки (2014-2016).

При цьому пенсію позивача обчислено із середньомісячного заробітку, визначеного відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.04.2005, що становить 13549,24 грн (5426,60*2,49682, де 2,49682 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вищезазначені періоди роботи).

Розмір пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначається для кожного пенсіонера індивідуально і залежить від величини заробітної плати застрахованої особи (коефіцієнт заробітку) і тривалості страхового стажу (коефіцієнта заробітку), а також права на інші надбавки та підвищення.

Таким чином будь-яких порушень прав позивача на пенсійне забезпечення, зокрема щодо порядку проведення перерахунку пенсії та її виплати, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у своїх діях не вбачає.

В судовому засіданні 29.06.2022 представник відповідача проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечив з мотивів, викладених у відзиві, просить в задоволенні позову відмовити. Одночасно зазначив, що надати матеріали пенсійної справи позивача не має можливості через технічні причини та веденням в Україні воєнного стану.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 з 08.07.1997 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

З 27.05.2020 на підставі поданої заяви ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 14.02.2022 на звернення позивача про перерахунок пенсії відповідач повідомив, що за матеріалами пенсійної справи страховий стаж становить 39 років 02 місяці 25 днів (враховано по 25.04.2005). Отже, індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, обчислений відповідно до статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 0,39167.

З посиланням на положення статей 27,40 вказаного закону зазначає, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2017-2019) застосовується при лише первинному призначенні пенсії, за умови, якщо звернення надійшло у 2020 році.

Оскільки пенсія ОСОБА_1 призначалася раніше, тому при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час перерахунку пенсій у 2020 році - 4888,83 грн.

Пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та підстав для проведення перерахунку немає.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду за захистом своїх пенсійних прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Дії (рішення) відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу " від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-XIІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини першої статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналізуючи наведені норми законодавства можна дійти висновку, що частина третя статті 45 Закону №1058-IV визначає порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Враховуючи, що позивачу вперше було призначено пенсію відповідно до Закону 3723-XIІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, за Законом України "Про державну службу" позивачу призначалась пенсія в процентному відношенні до відповідних сум заробітної плати без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.

За призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач вперше звернулася 27.05.2020, тому застосування в спірних правовідносинах норм частини третьої статті 45 Закону №1058-IV є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі № 565/645/17, від 23.10.2018 у справі № 317/4184/16, від 31.05.2019 у справі № 344/7053/17, від 17.01.2020 у справі № 591/5266/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, застосування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за її заявою від 27.05.2020 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2014-2016 роки є безпідставним, оскільки такий показник мав бути врахований за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у 2020 році, тобто за 2017-2019 роки.

Враховуючи, що оскільки позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком 27.05.2020 вперше, то пенсію останньої слід нараховувати із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки, починаючи з 27.05.2020, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні правовідносини, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн, який перераховано до бюджету згідно з квитанцією №53 від 04.05.2022.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з 27 травня 2020 року, врахувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 27 травня 2020 року пенсію за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії - 2017рік, 2018рік, 2019рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 липня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.