Справа № 160/25400/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/25400/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. у справі №160/25400/21
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Дніпровської міської ради визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021р. ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 1-8/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/25400/21 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 34/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 13.07.2020р. вона звернулась до голови Дніпровської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 0,10 га, що розташована в межах АДРЕСА_1 (знаходиться між земельними ділянками кадастрові номери :08:809:0027 та 0:08:809:0015), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і лише 12.11.2021р. нею була отримана відповідь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради ( лист за вих. №8/13-2227 від 01.11.2021р.) яким її було повідомлено про те, що дані про зазначену нею у заяві земельну ділянку (згідно з наданими графічними матеріалами) включено до Державного земельного кадастру та відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :08:809:0035) подано до Дніпровської міської ради для затвердження та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , у зв`язку з чим задоволення вимог її заяви є неможливим. Позивач вважає таку відмову відповідача безпідставною та необґрунтованою, такою що порушує її права оскільки вона як власник земельних ділянок з кадастровими номерами :08:809:0027 та 0:08:809:0015, які є суміжними до спірної земельної ділянки не погоджувала ОСОБА_2 будь-яких документів, що ставить під сумнів дійсність технічної документації на спірну земельну ділянку ОСОБА_2 . Крім цього відповідачем порушені встановлені законом строки розгляду її заяви, та порядок її розгляду оскільки заява повинна бути розглянута протягом місяця і результатом розгляду заяви є прийняття рішення сесією, але розгляд її заяви тривав 1 рік та 4 місяці і закінчився прийняттям листа, а жодного рішення сесії прийнято не було, тому позивач просила з метою захисту та відновлення її порушеного права: - визнати протиправною відмову відповідача, викладену в листі за вих. № №8/13-2227 від 01.11.2021р.; - зобов`язати відповідача надати позивачеві дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. у справі №160/25400/21 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не внесення заяви ОСОБА_1 від 13.07.2020р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі провулку Казахського, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на розгляд чергової сесії Дніпровської міської ради; зобов`язано Дніпровську міську внести заяву ОСОБА_1 від 13.07.2020р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі провулку Казахського, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на розгляд чергової сесії Дніпровської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні та вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у задоволенні решти позовних вимог відмовлено / а.с. 60-64/.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 18.03.2022р. в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу /а.с. 68-93/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2022р. з метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги з суду першої інстанції витребувано матеріали справи №160/25400/21 / а.с. 95/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 20.05.2022р./ а.с. 98/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022р. у справі №160/25400/21 відповідачу поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. у справі №160/25400/21 / а.с. 99/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 13 годин 30 хвилин 28.06.2022р. /а.с. 100/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 101-107/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 68-81/, на те, що судом першої інстанції було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 18.03.2022р. у даній справі в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення у цій частині позовних вимог щодо відмови у їх задоволенні.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 108-115/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та постановлено у справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 18.03.2022р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні:

- представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 18.03.2022р. у цій справі в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення у цій частині позовних вимог щодо відмови у їх задоволенні ;

- позивача, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги підтримала доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, та просила суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 18.03.2022р. залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 13.07.2020р. ОСОБА_1 , позивач у цій справі, звернулась до голови Дніпровської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 0,10 га, що розташована в межах АДРЕСА_1 (знаходиться між земельними ділянками кадастрові номери :08:809:0027 та 0:08:809:0015), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, до якої були додані копія паспорту громадянина України, копію довідки ІНН, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки / а.с. 10-15/.

У подальшому - 12.11.2021р., позивачем у справі була отримана відповідь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради ( лист за вих. №8/13-2227 від 01.11.2021р.), якою повідомлено про те, що дані про зазначену ОСОБА_1 у заяві земельну ділянку (згідно з наданими графічними матеріалами) включено до Державного земельного кадастру та відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :08:809:0035) подано до Дніпровської міської ради для затвердження та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , у зв`язку з чим задоволення вимог заяви є неможливим / а.с. 16/, і саме це рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, яке оформлено листом, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі, врегульовано нормами Конституції України та Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (пункт «б» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України).

Відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва не більше 0, 12 гектара.

Сільські, селищні, міські ради, відповідно до ч. 1 ст. 122 цього ж Кодексу, передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Так, згідно із положеннями статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Сукупний аналіз наведених вище норми чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що позивач у справі вирішивши скористатися своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 0,10 га, що розташована в межах м. Дніпра, Новокадацького району, в районі провулку Казахський (знаходиться між земельними ділянками кадастрові номери :08:809:0027 та 0:08:809:0015), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, але при цьому подана позивачем заява (клопотання) повинна відповідати вимогам щодо її оформлення , які встановлені ст. 118 ЗК України, і до такої заяви повинні бути надані певні матеріали, необхідність надання яких прямо визначена положеннями ст. 118 ЗК України.

Так положеннями ч. 6-7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Сукупний аналіз положень ч.6-7 ст. 118 ЗК України дає можливість зробити висновок про те, що заяви (клопотання) громадян про одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства подаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, при цьому, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади та лише на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, не було надано суду доказів щодо внесення заяви позивача від 13.07.2020р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі провулку Казахського, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на розгляд чергової сесії Дніпровської міської ради, що у свою чергу свідчить про те, що рішення органу місцевого самоврядування по цій заяві не приймалося, що є порушенням вищенаведених норм чинного земельного законодавства та відповідач у справі не внесши заяву позивача на розгляд чергової сесії Дніпровської міської ради вчинив протиправну бездіяльність, яка не відповідає та суперечить вищенаведеним нормам ЗК України та п. 34 ст. 26, ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За таких обставин колегія суддів вважає, що права позивача у цій справі порушено саме не розглядом відповідачем у встановлений чинним ЗК України порядок та строки заяви позивача від 13.07.2020р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі провулку Казахського, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), і суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що таке порушене право позивача підлягає відновленню шляхом визнання протиправною бездіяльності Дніпровської міської ради щодо не внесення заяви позивача від 13.07.2020р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі провулку Казахського, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на розгляд чергової сесії Дніпровської міської ради та зобов`язання Дніпровської міської ради внести заяву позивача від 13.07.2020р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі провулку Казахського, орієнтованою площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на розгляд чергової сесії Дніпровської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні та вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та постановив правильне рішення щодо задоволення цієї частини заявлених позивачем позовних вимог та відмовив у задоволенні решти позовних вимог через їх необґрунтованість та безпідставність.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача стосовно того, що предметом оскарження у цій справі є фактично лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради ( лист за вих. №8/13-2227 від 01.11.2021р.) який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути предметом оскарження, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням фактичних обставин справи, обсягу та змісту заявлених позивачем у справі позовних вимог предметом оскаржень у цій справі є бездіяльність відповідача, який є органом місцевого самоврядування та у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, щодо тривалого не виконання покладених нормами ст.ст. 118,119,122 ЗК України повноважень під час розгляду ним заяви позивача та захист права позивача порушеного цією бездіяльністю відповідача у справі.

Також не можуть бути прийняті до уваги судом твердження відповідача щодо наявності права власності на спірну земельну ділянку у іншої особи з огляду на те, що відповідачем у даному випадку порушено встановлений чинним законодавством порядок та строк розгляду заяви позивача від 13.07.2020р., що є бездіяльністю, за заявою відповідача від 13.07.2020р будь-якого рішення відповідачем не приймалось, тому під час розгляду справи суд позбавлений можливості перевірити правомірність прийняття такого рішення, а ці посилання відповідача, з урахуванням положень ч.6-7 ст. 118 ЗК України, стосуються саме підстав прийняття рішення за результатами розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Посилання відповідача на те, що цей спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства з огляду на наявний, на думку відповідача, спір щодо речового права на земельну ділянку, який є приватноправовим, не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки з урахуванням обсягу, змісту та характеру спірних відносин, суб`єктного складу учасників цих відносин, колегія суддів вважає, що цей спір є публічно-правовим та виник з приводу оскарження позивачем бездіяльності відповідача, який є органом місцевого самоврядування, щодо не розгляду у встановлений чинним законодавством порядок та строки заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що свідчить про те, що відповідач у даному випадку є суб`єктом владних повноважень, тому цей спір, відповідно до ст. ст. 2,4,7,19 КАС України, є публічно-правовим спором та підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення цієї адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволенні позовних вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 18.03.2022р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявниками апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. у справі №160/25400/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 30.06.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко