Справа № 438/534/22
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/534/22
Провадження № 2-а/438/22/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 червня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

20 червня 2022 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана її представником - адвокатом Бачинським А.В., до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, зокрема, постанови серії ЕГА № 674710 від 13.06.2022 по справі про адміністративне правопорушення інспектора відділення поліції № 2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Коваль Ірини Анатоліївни про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.06.2022 інспектором відділення поліції № 2 (м.Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Коваль І.А. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 183 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення: «13.06.2022 Львівська м.Борислав, вулиця Коваліва, 58 Здійснила завідомо неправдиве повідомлення про безвісті зниклу людину. Що не відповідає дійсності». Обставини, викладені у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, не відповідають дійсності та дійсним обставинам справи. 13.06.2022 позивачка дійсно зателефонувала на «102» із повідомленням, що десь десять днів тому дружина її брата - ОСОБА_2 залишила йому дитину пообіцявши забрати за два дні, однак уже біля десяти днів вони із нею не можуть зв`язатись, а в останній час вона перебуває поза зоною досяжності. Жодних працівників поліції вона не викликала, а звернення було зумовлене переживанням за ОСОБА_2 , та отриманні допомоги у встановлені місця її перебування. При складанні постанови ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак її пояснення залишені поза увагою. Працівником поліції усупереч вимогам ч.7 ст. 258 КУпАП не складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідачем не наведено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення. Відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили зателефонувати до лінії «102», тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув позивачку до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 22.06.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними матеріалами справи, з урахуванням положень ст.286 КАС України. Сторонам встановлено процесуальні строки подачі заяв по суті справи. Зокрема, відповідачу було запропоновано надати суду відзив на позовну заяву і докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідач у встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін - учасники справи в судове засідання не викликались. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП).

Судом встановлено, що 13 травня 2022 року інспектор відділення поліції № 2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Коваль І.А. винесла постанову серії ЕГА № 674710 від 13.06.2022 про притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення: «13.06.2022 Львівська м.Борислав, вулиця Коваліва, 58 Здійснила завідомо неправдиве повідомлення про безвісті зниклу людину. Що не відповідає дійсності». Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова щодо притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що перебувають у нерівному положенні стосовно суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Порядок розгляду (відповідачем) справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), визначено

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року N 1376; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за N 1496/27941.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, працівника поліції, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Зокрема, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 674710 від 13.06.2022, вимоги ст.280 КУпАП відповідачем не були виконані.

Відповідно до ст.183 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою настає, зокрема, за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту вчинення позивачем дій, що містять склад правопорушення, передбачений ст.183 КУпАП. Під час судового розгляду встановити наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення не можливо, інші докази до вказаної постанови не додані, при цьому відповідач не скористався своїм правом надати відзив у справі. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення у встановленому законом порядку. Однак, відповідач на підтвердження такого порушення позивачем не надав жодного доказу.

Натомість позивач стверджує про підставність її телефонного дзвінка до відділення поліції з повідомленням про відсутність особи, а також позивач заперечує факт виклику працівників поліції, відповідно відсутність факту вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідач обставин, на які посилається позивач, не спростував, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення, суду не надав. Суд позбавлений можливості встановити факт вчинення позивачем дій, визначених ст.183 КУпАП, з урахуванням заперечень позивача з приводу цього твердження відповідача, та оскільки відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення.

З наведеного вбачається відсутність об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до змісту положень КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування всіх обставин вчинення нею адміністративного правопорушення, виявлення причин, що спричинили його вчинення, а застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП, та у разі, якщо вина особи повністю доведена належними та допустимими доказами.

Таким чином, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 674710 від 13.06.2022 не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування відповідачем (уповноваженим працівником поліції) обставин справи та недоведеність доказами вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Під час розгляду адміністративної справи стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, а також враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь (ст.62 Конституції України), суд дійшов висновку, що позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що до оскаржуваної постанови не додано будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження викладених в ній обставин, відсутність будь-яких доказів та заперечень з боку відповідача, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, твердження позивача не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що вина позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі, постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 139 КАС України.

У порядку ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судовий збір стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, так як відповідачем у справі виступала його посадова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора відділення поліції № 2 (м.Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Коваль Ірини Анатоліївни по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 674710 від 13.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 183КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Львівської області на користь ОСОБА_1 496 грн 20 коп у рахунок повернення сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя А.Т.Слиш