Справа № 280/337/22
Суддя: Духневич Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Справа № 280/337/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Духневича О.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить: стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 41905,19 грн.

В обґрунтування позову вказує, що за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 41905,19 грн., що виник у зв`язку із несплатою самостійно визначених та донарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань. Стверджує, що податковим органом вживалися заходи, направлені на погашення податкового боргу, шляхом направлення відповідачу податкової вимоги форми «Ф» № 80347-49 від 21.02.2020, яка залишилась без виконання. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути вказані суми з відповідача.

Ухвалою суду від 13.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

Ухвалу про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до пунктів 21 та 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком. У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Так, конверт із відповідним поштовим відправленням 22.02.2022 повернуто на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання», тобто після спливу місячного строку зберігання у відділенні поштового зв`язку.

Відповідно до правових висновків зазначених у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 120/4080/19-а та від 14.07.2021 у справі № 160/8623/19, Верховний Суд зазначив про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінчення терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і тому подібне, з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.

Отже, враховуючи не вручення поштового відправлення за місцем реєстрації відповідача з незалежних від суду причин, вжиття судом заходів задля повідомлення сторони відповідача щодо відкриття спрощеного позовного провадження у даній справі, та відповідно до положення пункту 4 частини 6 статті 251 КАС України дає підстави вважати, що ухвалу суду від 13.01.2022 врученою відповідачу.

До того ж, повідомити відповідача про розгляд даної справи, засобами телефонного зв`язку, за номером зазначеним позивачем у позовній заяві не має можливості, оскільки відповідач не відповідає, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом № 280/337/22/15378/22 від 22.06.2022.

Таким чином, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався, про причини неподання суд не повідомив, з клопотанням про продовження процесуального строку для подання відзиву не звертався.

У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи положення частини 6 статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом економічної діяльності якого є 43.21 Електромонтажні роботи.

На підставі довідки про заборгованість платника податку встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 41905,19 грн. з єдиного податку з фізичних осіб, який виник на підставі наступного.

Відповідачем 10.02.2020 подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку за 2019 рік, де самостійно визначив суму податкових зобов`язань, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 42217,95 грн., яка була частково сплачена у розмірі 1689,80 грн.

Крім того, податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати (перерахування) єдиного податку, результати якої зафіксовані в акті від 07.04.2020 № 2838/08-01-49-05/ НОМЕР_1 , де встановлено порушення платником термінів сплати єдиного податку, а саме за затримку на 358 календарних днів сплати.

На підставі вищезазначеного акту позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2020, яким зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 740,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак поштовий конверт повернувся до контролюючого органу 27.05.2020 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

28.12.2020 позивачем була проведена камеральна перевірка своєчасності сплати (перерахування) єдиного податку відповідачем, результати якої зафіксовані в акті від 28.12.2020 № 4245/08-01-04-24/ НОМЕР_1 , де встановлено порушення платником термінів сплати єдиного податку, а саме за затримку на 267 календарних днів сплати.

На підставі вищезазначеного акту позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1920424 від 13.01.2021, яким зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 620,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак поштовий конверт повернувся до контролюючого органу 16.02.2021 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також, на підставі статті 129 Податкового кодексу України платнику податків нарахована пеня на загальну суму 17,04 грн.

У зв`язку із несплатою відповідачем у встановлені строки вищезазначених сум зобов`язань, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36 вказаного Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1 статті 15 ПК України являється платником податку та у відповідності до пункту 16.1.4 статті 16 ПК України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання згідно з підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У пункті 57.1 статті 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Отже, визначені відповідачем у податкових деклараціях суми зобов`язань є узгодженими.

За приписами пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом вище, податковими повідомленнями-рішеннями № від 23.04.2020 та № 1920424 від 13.01.2021 контролюючим органом до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Вказані рішення направлялися на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, у зв`язку з неможливістю вручення адресату, така кореспонденція була повернута органом поштового зв`язку, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями конвертів.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом 2 пункту 42.5. статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачеві.

Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями. Предмет спору не стосується правомірності прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень.

Інформація щодо оскарження вказаних рішень в адміністративному та (або) у судовому порядку у суду відсутня.

Крім того, суд враховує правові висновки, зазначені Верховним Судом у постанові від 11.11.2021 у справі № 360/2218/20 про те, що самостійно нараховані платником податків суми податкових зобов`язань, а також грошові зобов`язання, визначені в податкових повідомленнях-рішеннях, які не були оскаржені в установленому законом порядку, є узгодженими податковими зобов`язаннями, які у зв`язку із несплатою у встановлені податковим законодавством терміни набувають статусу податкового боргу.

Таким чином, визначена сума грошового зобов`язання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб є податковим боргом.

Відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 129.3 статті 129 ПК України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Судом встановлено та матеріалам справи підтверджено, що податковими органами у відповідності до норм статті 129 ПК України відповідачу нарахована пеня на загальну суму 17,04 грн., у зв`язку із несвоєчасною сплатою самостійно визначених податкових зобов`язань.

Так, у встановлені законом строки відповідач вищевказані суми грошових зобов`язань та пені не сплатив у повному обсязі.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Крім того, пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до приписів статті 59 ПК України 21.02.2020 відповідачу була винесена податкова вимога форми «Ф» № 80347-49, яку було відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак поштовий конверт повернувся до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Як встановлено судом, заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена у повному обсязі.

Згідно з частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З урахуванням вимог частини 2 статті 139 КАС України, судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 9, 12, 139, 255, 257 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 41905,19 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот п`ять гривень 19 копійок), які зарахувати на р/р UA 0008479, отримувач: ГУК у Зап. обл./Запорізька обл., код одержувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП.), код банка одержувача 899998, код платежу 18050400.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич