Справа № 160/27413/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ягідний дар» до Губиниської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ягідний дар» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Губиниської селищної ради (далі відповідач), у якій позивач (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 27.05.2022) просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 позовна заява була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 позивачу продовжено строк для усунення недоліків позову.
25.01.2022 до суду позивачем було подано супровідний лист, в якому заявлено прохання не враховувати уточнену позовну заяву від 13.01.2022 та долучено уточнену позовну заяву в редакції від 21.01.2022.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 було направлено сторонам у справі, відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками у паперовому вигляді.
04.02.2022 позивачем подано заяву про приєднання доказів до матеріалів справи з доказами направлення відповідачу.
04.02.2022 позивачем подано заяву щодо розгляду справи з викликом сторін.
08.02.2022 позивачем подано заяву про приєднання доказів до матеріалів справи з доказами направлення відповідачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.
Учасники справи в підготовче засідання 25.04.2022 не з`явилися. Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання підготовче засідання відкладено та наступне призначено на 13.05.2022 року о 11 год. 00хв.
28.04.2022 до суду від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2022, а саме: витяг з протоколу №14 засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони природи від 13.12.2021; витяг із протоколу 11 сесії Губиниської селищної ради 8 скликання від 24.12.2021. Також, відповідачем викладено клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.
09.05.2022 представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
12.05.2022 представником позивача подано до суду заяву про зміну предмету позову, датовану 11.05.2022 (з доказами вручення відповідачу), в якій просив розглядати змінені позовні вимоги.
12.05.2022 до суду від відповідача надійшла заява, в якій вказав, що про дату засідання 13.05.2022 повідомлений належним чином, просить розглядати справу без участі представника відповідача, проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті з прийняттям рішення у справі не заперечує. При цьому, також зазначив, що заяву позивача від 11.05.2022 про заміну предмету позову отримав.
В підготовче засідання 13.05.2022 представник відповідача не з`явився, про дату та час засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача проти продовження підготовчого засідання на відсутності представника відповідача не заперечував.
У підготовчому засіданні 13.05.2022 усною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено продовжити судове засідання за даною явкою.
Представник позивача у підготовчому засіданні 13.05.2022 підтримав заяву про зміну предмету позову від 11.05.2022, надав пояснення на обґрунтування заяви та наполягав на її задоволені.
У підготовчому засіданні 13.05.2022 оголошено перерву, наступне підготовче засідання призначено на 30.05.2022 до 11:00 год.
17.05.2022 представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
27.05.2022 до суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову (з доказами вручення відповідачу), датовану 20.05.2022, в якій просив суд розглядати змінені позовні вимоги.
В підготовче засідання 30.05.2022 представник відповідача не з`явився, про дату та час засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача проти продовження підготовчого засідання на відсутності представника відповідача не заперечував.
У підготовчому засіданні 30.05.2022 усною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено продовжити судове засідання за даною явкою.
Представник позивача у підготовчому засіданні 30.05.2022 підтримав заяву про зміну підстав позову, датовану 20.05.2022, надав пояснення на обґрунтування заяви про зміну підстав позову, наполягав на її задоволенні.
У підготовчому засіданні 30.05.2022 усною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено прийняти заяву позивача про зміну підстав позову, датовану 20.05.2022, та розглядати змінені позовні вимоги.
Представник позивача проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в письмовому провадженні не заперечував.
У судове засідання 20.06.2022 представник відповідача не з`явився, про дату та час засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом враховано, що відповідачем надавались клопотання, в яких просив розглядати справу без присутності уповноваженого представника селищної ради.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача, в іншій частині позовних вимог покладався на розсуд суду. Проти подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечував.
Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Керуючись приписами пункту 10 частини першої статті 4 та частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, фіксування судового засідання відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Відповідно до статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
22.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ягідний дар» (орендар) та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією (орендодавець) укладено Договір оренди водного об`єкту від 22.02.2021 б/н (далі договір, а.с.12-15), відповідно до умов якого (п.1.) орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, код КВЦПЗ 10.08, ставок, який розташований за межами с. Євецько-Миколаївка па території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
Відповідно до пункту 2 договору об`єктом оренди є:
вода (водний простір) водного об`єкта - ставка об`ємом 61,1тис. кубічних метрів, площею водного дзеркала 2,7000га;
За змістом абзацу 3 пункту 5 договору орендар зобов`язаний замовити розроблення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та надати орендодавцю до 31.12.2021 належним чином засвідчену копію рішення Губиниської селищної ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що набирає чинності відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про оцінку земель», та витяг із затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Згідно із Витягом з протоколу 11 сесії Губиниської селищної ради VIII скликання від 24.12.2021 на сесії були присутні 22 депутати, 4 депутати були відсутніми з поважної причини, голосували 22 депутати та селищний голова (а.с.150).
До порядку денного було включено питання про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки 10.08 - для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (питання 57 порядку денного).
Із змісту означеного протоколу вбачається, що результати голосування по питанню 57 порядку денного (а.с.153), такі: «за» - 9, «проти» - 0; «утримались» - 14; «не голосував» - 0. Рішення не прийнято (а.с.152-153).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до статті 5 цього Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Згідно із статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно пункту 24, пункту 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є:
платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування;
платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно до підпункту 271.1.1. пункту 271.1. статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні визначені Законом України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV (далі - Закон №1378-IV), який спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.
Згідно зі статтею 1 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; рентний дохід (земельна рента) - дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.
Об`єктами оцінки земель є: територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, території оціночних районів та зон, земельні ділянки чи їх частини або сукупність земельних ділянок і прав на них, у тому числі на земельні частки (паї), у межах території України (стаття 3 цього Закону).
Відповідно до статті 5 Закону №1378-IV залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; грошова оцінка земельних ділянок.
Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності тощо.
У відповідності статті 15 Закону №1378-IV підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.
Статтею 18 Закону №1378-IV визначено порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Так, відповідно до положень статті 18 цього Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:
розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років;
розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».
За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація (частина перша статті 20 Закону №1378-IV).
Відповідно частини п`ятої статті 20 цього Закону технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, звіти про експертну грошову оцінку земельних ділянок державної та комунальної власності, звіти про експертну грошову оцінку земельних ділянок, що проводиться для цілей оподаткування, нарахування та сплати інших обов`язкових платежів, що справляються відповідно до законодавства, є публічною інформацією.
Частиною першою статті 23 Закону №1378-IV визначено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.
Підставою для відмови у затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів або розташування земель чи земельних ділянок на території іншої територіальної громади. Рішення про відмову в затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок має містити посилання на конкретні норми законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів, яким суперечить відповідна технічна документація (частина друга статті 23 Закону).
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, за результатами якої складається технічна документація. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. При цьому, законодавець чітко визначив строки прийняття відповідною радою рішення про затвердження або відмову в затвердженні технічної документації та вичерпний перелік підстав для відмови у затверджені такої технічної документації.
Вказаний супровідний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Ягідний дір» від 08.12.2021 одержаний Губиниською селищною радою 08.12.2021 та зареєстрований за вх.№3899.
Однак, лист №3272 від 28.12.2021 Губиниської селищної ради не є рішенням в розумінні статті 23 Закону України «Про оцінку земель».
При цьому, відповідачем не обґрунтовано несвоєчасне виконання вимог частини першої статті 23 Закону №1378-IV.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача на найближчий черговій сесії розглянути супроводжувальний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Ягідний дар» від 08.12.2021 вх.№3899 щодо вирішення питання про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду встановлено, що не заперечено представником позивача в судовому засіданні, відповідачем затверджено вказану технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, спір між сторонами в цій частині фактично відсутній.
Оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право, з урахуванням встановлених фактичних обставин наразі у суду відсутні підстави констатувати наявність порушеного права у даній частині позовних вимог, тому підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій (бездіяльності) у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 1135,00 грн.
Керуючись ст. ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 29.06.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова