Справа № 300/1269/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1269/21 пров. № А/857/4361/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі (головуючий суддя: Біньковська Н.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 30.03.2021 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушення строків виплати за період з 01.01.2004 по жовтень 2020, передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків її виплати».

Обґрунтовує позов тим, що за результатом розгляду заяви позивача про неправильне обчислення під час призначення пенсії стажу та заробітку, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2004 по жовтень 2020 року. Так, сума недоотриманої пенсії за вказаний період 13462,34 грн. виплачена позивачу в листопаді 2020 року. Позивач 12.11.2020 подала до відповідача заяву, в якій просила нарахувати та виплати їй компенсацію втрати частини доходу за період з 01.01.2004 по жовтень 2020 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 3759-3713/К-02/8-0900/20 від 25.11.2020 відмовило позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу, покликаючись на те, що строки виплати частини пенсії не порушені. Позивач вважає протиправною відмову відповідача щодо виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати, оскільки несвоєчасне нарахування частини пенсії в сумі 13462,34 грн відбулося у зв`язку з неправомірним обчисленням пенсії, що встановлено рішенням органу Пенсійного фонду вищого рівня, тобто з вини органу, що призначає та виплачує пенсію.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що сума донарахованої пенсії в розмірі 13462,34 грн носить разовий характер, нарахована та виплачена у жовтні 2020 року. Крім цього, оскільки позивачка за період з 01.01.2004 по жовтень 2020 щомісячно отримувала пенсію згідно з календарним графіком, а тому відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яку обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пільгової пенсії за Списком № 2 з дати призначення пенсії (07.09.2002) та виплатою недоплаченої суми, оскільки при призначенні пенсії за заявою від 04.10.2002 пенсійним органом невірно обчислено стаж роботи (а. с. 8).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в жовтні 2020 року виплатило позивачу 13462,34 грн недоотриманої пенсії за період з 01.01.2004 по 30.09.2020, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії № 32 від 09.09.2020, довідкою про розмір зарахованої доплати та не заперечується сторонами (а. с. 37, 44).

Позивачка 12.11.2020 подала до відповідача заяву, в якій просила нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходу з 2004 по 2020 рік (а. с. 9).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 3759-3713/К-02/8-0900/20 від 25.11.2020 відмовило позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу з тих підстав, що строки виплати нарахованої пенсії не порушені. Зазначено, що в жовтні 2020 року позивачці проведено доплату в розмірі 13462,34 грн та основний розмір пенсії 2189,10 грн. за період з 01.01.2004 по жовтень 2020 року, на підставі розпорядження від 09.09.2020 - у зв`язку з дорахуванням страхового стажу за період роботи з 01.04.1994 по 31.03.1996 та з 20.11.1996 по 05.07.2001 на заводі «Колер» (а. с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати частини пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати» за період з 01.01.2004 по 30.09.2020 є протиправною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії;

- соціальні виплати;

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення);

- та інші.

Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Крім цього, виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пільгової пенсії за Списком № 2 з дати призначення пенсії (07.09.2002) та виплатою недоплаченої суми, оскільки при призначенні пенсії за заявою від 04.10.2002 пенсійним органом невірно обчислено стаж роботи (а. с. 8).

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в жовтні 2020 року виплатило позивачу 13462,34 грн недоотриману пенсію за період з 01.01.2004 по 30.09.2020, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії № 32 від 09.09.2020 та довідкою про розмір зарахованої доплати ОСОБА_1 (а. с. 37, 44).

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки несвоєчасна виплата сум пенсії відбулась у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що не заперечується самим відповідачем, тобто з вини суб`єкта владних повноважень, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивачка має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання відповідача в апеляційній скарзі, що виплата недоотриманої пенсії в розмірі 13462,34 грн є разовим доходом, а тому не підлягає компенсації. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивачки, порушених при виплаті пенсії за Списком № 2 у меншому розмірі, відтак, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону № 2050-ІІІ.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач не провів нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за Списком № 2.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 300/1269/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін