Справа № 160/10646/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
05.04.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 26.05.2021 року, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки - 9118,80 грн.;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2 роботи електрозварювальником ручного зварювання з 27.07.1982 року по 10.10.1982 року, помічником машиніста електровоза та помічника машиніста електросекції з 10.07.1985 року по 31.12.1991 року, періоду служби в Збройних Силах з 16.10.1982 року по 31.10.1984 року та періоду навчання з 01.09.1979 року по 15.07.1982 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи електрозварювальником ручного зварювання з 27.07.1982 року по 10.10.1982 року, помічником машиніста електровоза та помічника машиніста електросекції з 10.07.1985 року по 31.12.1991 року, періоду служби в Збройних Силах з 16.10.1982 року по 31.10.1984 року та періоду навчання з 01.09.1979 року по 15.07.1982 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком по Списком №2, починаючи з 26.05.2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018 - 2020 роки, а саме: 9118,80 грн., забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 19.08.2020 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років. 26.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При відмові в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу період роботи з 27.07.1982 року по 10.10.1982 року, період проходження військової служби з 16.10.1982 року по 31.10.1984 року та період навчання з 01.09.1979 року по 15.07.1982 року. Окрім цього, до пільгового стажу позивача не враховано період роботи позивача з 10.07.1985 року по 31.12.1991 року на посаді помічника машиніста електровоза та помічника машиніста електростанції. Таким чином, відповідачем протиправно не призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах. Також позивач зауважив, що відповідачем протиправно не враховано показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки, а саме 9 118,80 грн. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
03.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
28.08.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти позову повністю. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач звернувся до пенсійного органу саме із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший. При перевірці документів на переведення з одного виду пенсії на інший пенсійним органом не враховано довідку №263 від 05.08.2020, у зв`язку з тим, що посада «помічник машиніста та електросекції» відсутня в Списку №2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005. Таким чином, пільговий стаж позивача становить 05 років 10 місяців 00 днів, що є недостатнім для переходу на пенсію за віком на пільгових умовах. У зв`язку з чим, відповідач просить суд відмовити в задоволення позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області в якості відповідача -2.
Відповідач-2 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог, а також не подав витребувані судом документи.
Відповідно до ч.9 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву відповідача -1, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років з 19.08.2020 року.
26.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (за віком на пільгових умовах) відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
27.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянуто заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 року та винесено рішення "Про відмову в перерахунку пенсії", в якому зазначено, що в пільгових довідках №263 та №264 від 05.08.2020 застосовано постанову №1173 від 22.08.1956 року, в свою чергу, в постанові, чинній на період роботи заявника, відсутня посада «помічник машиніста та електросеції», а також відсутня атестація робочих місць.
Вказані обставини слугували для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Згідно з ч.1 ст.114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом, згідно із рішенням від 27.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивачу відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший, у зв`язку з неврахуванням довідки №263 від 05.08.2020 року.
У свою чергу, з довідки про підтвердження трудового стажу №263 від 05.08.2020 року, яка видана Акціонерним товариством «Українська залізниця» встановлено, що позивач працював з 10.07.1985 року по 31.10.2007 року на посаді помічника машиніста електровозу, на посаді помічника машиніста електросекції та на посаді машиніста електровозу, які передбачені Списком №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.
Суд зауважує, що відповідачем-2 в спірному рішенні жодним чином не обґрунтовано підстав неврахування довідки про підтвердження трудового стажу №263 від 05.08.2020 року в частині посад помічника машиніста електровозу та машиніста електровозу при розгляді заяви позивача про переведення з одного виду пенсії на інший.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем-2 протиправно не прийнято до розгляду довідку про підтвердження трудового стажу №263 від 05.08.2020 при розгляді заяви позивача від 26.05.2021.
В свою чергу, суд зазначає, що означене рішення не містить вирішення питання щодо врахування до пільгового стажу позивача періоду роботи електрозварювальником ручного зварювання з 27.07.1982 року по 10.10.1982 року, періоду служби в Збройних Силах з 16.10.1982 року по 31.10.1984 року та періоду навчання з 01.09.1979 року по 15.07.1982 року, а також питання застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018 - 2020 роки.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині врахування до пільгового стажу позивача періоду роботи електрозварювальником ручного зварювання з 27.07.1982 року по 10.10.1982 року, періоду служби в Збройних Силах з 16.10.1982 року по 31.10.1984 року та періоду навчання з 01.09.1979 року по 15.07.1982 року, а також застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2018 - 2020 роки є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не прийнято до розгляду довідку про підтвердження трудового стажу №263 від 05.08.2020 під час розгляду заяви позивача про переведення з одного виду пенсії на інший від 26.05.2021 року.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).
Таким чином, зважаючи на вищенаведені норми КАС України та з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.05.2021 "Про відмову в перерахунку пенсії".
Відповідно до ч.1 ст.58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
З аналізу наведеного встановлено, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, означена позовна вимога задоволенню не підлягає, так як призначення та виплата пенсіє є дискреційними повноваженнями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.05.2021 "Про відмову в перерахунку пенсії" за результатами розгляду заяви позивача від 26.05.2021 про переведення з одного виду пенсії на інший від 26.05.2021 року, з метою захисту прав позивача та керуючись положеннями ч.2 ст.9 КАС України слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший від 26.05.2021, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що судовий збір у розмірі 454,00, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.05.2021 "Про відмову в перерахунку пенсії".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший від 26.05.2021, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 01.12.2021.

Суддя О.В. Царікова