Справа № 333/6959/21
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 333/6959/21
Номер провадження 2-а/333/25/22
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2022 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Курочкіної І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005), треті особи: інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Татевосян Євген Павлович (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005), інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Бадло Роман Володимирович (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005) про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2021 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: скасувати постанову серії ЕАО № 4781371 від 16 вересня 2021 року та постанову серії ЕАО № 4781418 від 16 вересня 2021 року та стягнути судові витрати на користь позивача.

В обґрунтування позову посилається на те, що 16.09.2021 Інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Татевосян Є.П. відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4781371 від 16.09.2021 року, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 «е» ПДР за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно вказаної постанови він, керуючи транспортним засобом «NISSAN TIIDA», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Запоріжжя по вул. Українська, буд. 49, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України.

Проте, позивач вважає постанову, винесену 16.09.2021 року серії ЕАО № 4781371, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії відповідача по складанню відносно нього постанови є незаконними, необґрунтованими та такими, що не відображають дійсних обставин справи. Відповідачем не надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

16.09.2021року Інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Бадло Р.В. відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4781418 від 16.09.2021 року, здійснив порушення ПДР п. 8.7.3 «е» на законну вимогу працівникам поліції і не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4.а ПДР керування транспортним засобом особою, що не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством,ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Проте, позивач вважає постанову, винесену 16.09.2021 серії ЕАО № 4781418, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії відповідача по складанню відносно нього постанови є незаконними, необґрунтованими та такими, що не відображають дійсних обставин справи. Відповідачем не надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2021 року адміністративний позов прийнято до свого провадження та відкрито провадження. Одночасно вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Витребування у відповідача матеріали адміністративної справи, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2022 року повторно витребувано матеріали адміністративної справи, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надав. Відзив не надав.

Треті особи будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не надали.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 16.09.2021 Інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Татевосян Є.П. відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4781371 від 16.09.2021 року, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 «е» ПДР за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

16.09.2021року Інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Бадло Р.В. відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4781418 від 16.09.2021 року, здійснив порушення ПДР п. 8.7.3 «е» на законну вимогу працівникам поліції і не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4.а ПДР керування транспортним засобом особою, що не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством,ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що докази його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення відсутні, оскільки про них у змісті оскаржуваної постанови не зазначено.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Із змісту постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4781371 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом транспортним засобом «NISSAN TIIDA», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Запоріжжя по вул. Українська, буд. 49, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п 8.7.3. ПДР України сигнали світлофора мають такі значення:

г) жовтий - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Разом з тим в пункті 8.10 ПДР України, зазначено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо її немає перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні - перед перехрещуванню проїзною частиною.

Позивач стверджує, що він розпочав рух на зелений сигнал світлофора та в момент перетину перехрестя, помітив, що сигнал світлофора змінився на зелений миготливий, однак, з урахуванням дорожньої обстановки та уникнення екстреного гальмування, він на виконання приписів п. 16.8 ПДР України завершив проїзд перехрестя.

Так, згідно п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Відповідно до п. 2.1ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4ПДРна вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1ПДР.

Також, відповідно до пункту 21.3статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV)при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1ПДР документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена у постановах Верховного Суду, зокрема у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 522/2280/16-а від 21 листопада 2019 року, у справі № 711/4707/17 від 19 червня 2019 року та інших.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищенаведені приписи законодавства щодо збирання доказів обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладається законом на відповідача.

В той же час обставини оскарження позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій, відповідачем залишено без будь-якого на то реагування та суду не надано будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови та доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Також суду не було надано відзиву на позов, чи то матеріалів, що стали підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було.

В свою чергу, одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих правомірність його рішення, суд вважає, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 ч. 2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки в позовній заяві позивача не міститься вимога про закриття провадження по справі, то з врахуванням вимог ст. 286 ч. 3 п. 3 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.12 ч.3 ст. 2 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються зокрема, із судового збору.

Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією, на зазначену суму (а.с.30).

З урахуванням наведеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції також слід стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

На підставі ст.ст. 245, 251, 258, 268, 285 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005), треті особи: інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Татевосян Євген Павлович (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005), інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Бадло Роман Володимирович (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005) про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАО № 4781371 від 16 вересня 2021 року, винесену Інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Татевосян Євгеном Павловичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу, в розмірі 510 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 4781418 від 16 вересня 2021 року, винесену Інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Бадло Романом Володимировичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу, в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України ( вул. Федора Ернста,3, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль-нуль копійок) судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Копія рішення невідкладно надсилається учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов