Справа № 580/793/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року справа № 580/793/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у спрощеному письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 від імені СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "МАЯК" до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від імені СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "МАЯК" (19723, Черкаська обл., Золотоніський р-н, село Піщане; ) (далі позивач) до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ (03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 28.12.2021 №303691 про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування зазначено, що відповідач прийняв спірне рішення без дотримання норм чинного законодавства щодо процедури притягнення до фінансової відповідальності автоперевізнику внутрішніх перевезень. Стверджує, що здійснював внутрішні перевезення, а обов`язок ведення реєстраційних листів режиму праці та відпочинку водіїв-тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа то транспортного засобу, не пред`явлення яких до перевірки тягне застосування адміністративно-господарської відповідальності, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення. Тому вважає, що вимога про перевірку протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу є незаконною, а спірне рішення винесене за відсутності факту порушення.

02.05.2022 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правилами спрощеного провадження.

17.05.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позовної заяви. Стверджує, що рішення прийняв з дотриманням вимог закону за факт відсутності на момент перевірки у водія картки до цифрового тахографа, за що закон передбачає відповідальність. Посилання позивача щодо того, що відповідач забезпечує здійснення перевірок про наявність встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення є необґрунтованими, оскільки вимоги положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів поширюються і на водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів.

19.05.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги повністю. В обґрунтування зазначив, що під час здійснення перевезення вантажів водій повідомив державному інспектору про те, що автомобіль не обладнаний тахографом (цифровим тахографом). Тому він не може надати для перевірки роздруківку даних роботи цифрового тахографа за 17.11.2021, особисту картку водія, про що складено акт проведення перевірки. Зазначив, що дія Інструкції не поширюється на позивача, оскільки перевезення здійснено для власних потреб, а не для комерційній основі. Відповідач не запитував у водія наявності індивідуальної контрольної книжки водія, яка є альтернативою тахографа (цифрового тахографа) у разі його відсутності. Стверджує, що вимога про перевірку роздруківки даних роботи цифрового тахографа за 17.11.2021, особистої картки водія є не законною.

Дослідивши письмові докази, оцінивши заявлені доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з даними Витягу з ЄДРПОУ позивач зареєстрований як суб`єкт господарювання з основним видом діяльності «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур».

Із Товарно-транспортної накладної №10 від 17.11.2021 (далі - ТТН) суд встановив, що за допомогою автомобіля DAF марки НОМЕР_1 водій ОСОБА_2 здійснював внутрішнє перевезення зерна кукурудзи з пункту навантаження: вул.Тичини, с.Піщане, Золотоніський р-н., Черкаська обл.,- до пункту розвантаження: с.Білозір`я, Черкаський р-н., Черкаська обл., ТОВ «Новий Елеватор ЛЛД». Позивач вказаний автоперевізником.

На підставі направлень на рейдову перевірку від 12.11.2021 №012374 співробітники Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки провели рейдову перевірку вантажних автомобілів у Звенигородському районі (з адміністративним центром у місті Звенигородка), Золотоніському районі (з адміністративним центром у місті Золотоноша), Уманському районі (з адміністративним центром у місті Умань), Черкаському районі (з адміністративним центром у місті Черкаси), 210 км +450 м а/д М-05, 39 км + 800 м а/д Н-16.

В Акті від 17.11.2021 №319346 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі Акт) зафіксовано, що під час здійснення перевірки на автодорозі а/д Н-08 121 км Бориспіль-Маріуполь, Золотоніський район транспортного засобу DAF НОМЕР_1 / НОМЕР_2 виявлено порушення вимог наказу МТЗУ від 24.06.2010 №385, відповідальність за які передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" щодо перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 вказаного вище Закону, а саме відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа за 17.11.2021 та особиста картка водія.

У вказаному Акті відсутні у графі для пояснень водія будь-які відомості та заперечення з приводу непред`явлення роздруківки даних роботи цифрового тахографа за 17.11.2021 та картки водія контролюючому органу. Зроблено відмітку, що водій транспортного засобу від пояснень відмовився.

Листом від 18.11.2021 №97702/726.4/24-21 відповідач запрошував позивача на розгляд справи на 07.12.2021.

25.11.2021 позивач направив відповідачу пояснення №267 до Акту, в якому зазначив, що здійснював внутрішні перевезення вантажу, вичерпний перелік документів для здійснення перевезення вантажу у внутрішньому сполучені затверджений постановою КМУ від 25.02.2009 №207 та у вказаному переліку відсутні такі документи, як протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Тому вимога про перевірку вказаних документів є незаконною. Просив визнати Акт протиправним.

На зазначену вище дату розгляд справи не відбувся.

Надалі листом від 15.12.2021 №105841/726.4/24-21 відповідач запрошував позивача на розгляд справи на 28.12.2021. Вказаний лист позивач отримав 24.12.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про поштове відправлення.

Позивач не був присутній на розгляді справи про притягнення до відповідальності та застосування адміністративно-господарського штрафу за вказаний вище факт, що підтверджується відміткою відповідача на повідомленні про розгляд справи.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальник Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виніс спірну постанову від 28.12.2021 №303691 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн. У ній зазначив, що 17.11.2021 о 09:45 на 121 км а/д Н-08 за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував ТЗ марки DAF д.н. НОМЕР_1 , здійснено перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме у водія відсутня картка водія, роздруківка даних роботи цифрового тахографа за 17.11.2021, чим порушено вимоги ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», наказу МТЗУ від 24.06.2010 №385, за що притягується до відповідальності (далі - Спірне рішення). Його відповідач надіслав на адресу позивача супровідним листом від 30.12.2021 №110059/726.4/24-21, яку позивач отримав 04.01.2022, що підтверджується трекінгом із сайту відділення Укрпошти.

Позивач не погоджуючись із спірною постановою звернувся в суд з позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для вирішення спору суд врахував, що спірні відносини регулюються Законом Україні «Про автомобільний транспорт», Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385), Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 №103 (далі Положення №103), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок №1567), Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі Положення №340).

Відповідно до пункту 1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Статтею 5 Закону №2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно з ч.14 ст.6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ч.ч.17, 18 ст.6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Згідно з ч.20 ст.6 Закону №2344-ІІІ порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок №1567.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно з п.14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Отже, відповідач уповноважений проводити рейдові перевірки та серед іншого перевіряти наявність визначених ст.ст. 39, 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пункт 21 Порядку №1567 визначає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Суд урахував, що відповідач вказаних вище вимог законодавства дотримався та за результатами рейдової перевірки склав Акт, в якому зробив відповідний запис щодо відмови водія ОСОБА_3 його підписати та надати пояснення.

Щодо доводів про документи для внутрішніх перевезень.

Згідно з абз.абз.30, 31 ч.1 ст.1 Закону №2344-ІІІ внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави. Внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України.

Відповідно до п.1.3. Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно з п.1.4. Положення №340 воно не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються:

фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв;

під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій;

транспортними засобами Міністерства внутрішніх справ України (у тому числі Національної гвардії України), Міністерства оборони України, Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Національної поліції України та Державної прикордонної служби України або транспортними засобами, орендованими ними без водія, коли такі перевезення здійснюються з метою виконання завдань, покладених на ці державні органи, та під їх контролем;

сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств;

закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності.

Суд врахував, що позивач здійснював внутрішні перевезення вантажу в межах Черкаської області, що підтверджується вказаною вище ТТН. Отже, на нього поширюється дія вказаного Положення.

Підпунктом 4 п.5 наказу, яким затверджено зазначене вище Положення, доручено Державній службі України з безпеки на транспорті забезпечити здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Пунктом п.6.1. Положення №340 у редакції від 04.10.2016, яка діяла на дату проведення перевірки, встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з відомостями про параметри транспортного засобу позивача за він-кодом XLRTE47XSOE72984 вага автомобіля без вантажу становить 7,263 т, з вантажем 18,600 т. Отже, вантажний автомобіль позивача повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом. Тому доводи позивача щодо того, що він не зобов`язаний установлювати тахограф, оскільки не надає послуг із перевезення вантажів чи пасажирів, не обґрунтовані.

Пунктом 7.1. Положення №340 у редакції від 04.10.2016, яка діяла на дату проведення перевірки, визначено, що перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567.

Абзацами 2, 3, 6 п.1.4. Інструкції №385 визначено, що картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі. Контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв. Тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 №207 затверджено перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні (далі Перелік №207).

Пунктом 1 Переліку №207 у редакції від 05.04.2017, яка діяла на дату проведення перевірки та винесення Спірного рішення, встановлено, що для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах необхідні такі документи:

фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка;

ТТН;

посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

талон про проходження державного технічного огляду;

поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 Переліку №207 у редакції від 05.04.2017, яка діяла на дату проведення перевірки та винесення Спірного рішення, визначено, що для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб необхідні такі документи:

накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;

посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

талон про проходження державного технічного огляду;

поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

На дату вирішення спору постанова КМУ, на яку посилається позивач у позовній заяві та відповіді на відзив, втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 №79.

Відповідно до ст.34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, на водія Законом покладено обов`язок мати при собі документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення та пред`являти їх контролюючим органам.

Згідно з п.3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994_016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Отже, водій зобов`язаний мати при собі вказані вище документи та пред`являти їх. Належні, достовірні та достатні докази, які би підтверджували виконання вказаного вище обов`язку водієм позивача - ОСОБА_2 під час проведення перевірки, відсутні. Твердження позивача про відсутність обов`язку їх надати - безпідставні, не обгрунтовані та спростовуються вказаними вище нормами права.

В Акті відсутні записи про заперечення водієм факту не пред`явлення вказаних документів. Відсутні будь-які інші докази фактичного їх подання позивачем відповідачу, у т.ч. під час безпосереднього розгляду справи щодо притягнення позивача до відповідальності, як перевізника. Відсутні належні докази вважати, що вказані в Акті відомості щодо відсутності на момент перевірки водія роздруківки даних роботи цифрового тахографа за 17.11.2021 та особистої картки водія неправдиві.

Суд акцентує увагу сторін на тому, що спір виник саме щодо факту наявності відповідних обов`язкових документів на момент перевірки водія працівниками відповідача та не стосується факту наявності їх як таких.

На виконання ч.5 ст.242 КАС України суд урахував подібний висновок у постанові від 19 березня 2020 року №823/1199/17 Верховного Суду (далі ВС) щодо подібних правовідносин. ВС, зазначив:

"32. ...Рейдова перевірка передбачає перевірку не конкретного автоперевізника, а проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту із зупиненням транспортного засобу, чи без зупинення.

..35. У відповідності до п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 р. № 340 (далі - Положення), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

36. Згідно п. 6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

37. У відповідності до ст. 18 Закону № 2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

38. В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

39. Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

40. У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

41. Згідно ч.3 ст.10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

42. Приписи п. «а» ч.1 ст.10 вказаної Конвенції, на думку колегії суддів, є універсальними для будь - якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

43. В той же час, ведення тахографу передбачене для деяких категорій транспорту, в тому числі таких, протяжність маршруту яких становить понад 50 км.

44. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що водії, які здійснюють перевезення на маршруті протяжністю понад 50 км, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

45. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції, що оскільки відповідачем в ході перевірки встановлено факт здійснення водієм перевезень на ТЗ, який належить позивачу, без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія, то оскаржувані постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт є правомірними та не підлягають скасуванню.».

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку, що водії, які здійснюють перевезення на маршруті протяжністю понад 50 км, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф, крім того зважаючи на вимоги п.6.1. Положення №340, відповідно до яких вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, позивач мав обов`язок щодо облаштування транспортного засобу повіреним тахографом. Тому його доводи про відсутність обов`язку встановити тахограф та відповідно пред`являти вказані вище документи не обгрунтовані.

Твердження позивача, що в переліку документів, які необхідні для здійснення внутрішніх перевезень вантажів передбачених Переліком №207, відсутні такі документи, як роздруківка даних роботи цифрового тахографа та картка водія, спростовуються вимогами абз.2 ст.48 Закону №2344-ІІІ. Згідно з п.3.3. Інструкції №385 роздруківка даних роботи цифрового тахографа та картка водія віднесені до категорії "інші документи, передбачені законодавством".

Пунктом 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Вказаних вимог відповідач дотримався.

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. (пункт 25 Порядку №1567).

Відповідно до п.26. Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Зазначених вимог відповідач дотримався, що підтверджується вказаними вище повідомленнями про розгляд справи.

Згідно з п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Отже, відповідач має право розглянути справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт без участі позивача.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку №1567 (пункт 27 Порядку №1567).

Вказані вище норми Порядку №1567 не містять обмежень щодо перенесення розгляду справи з однієї дати на іншу. Натомість наявний обов`язок розглянути справу не пізніше ніж протягом двох місяців з дня виявлення порушення. Тому доводи позивача щодо відсутності вибору у відповідача щодо розгляду чи не розгляду справи та обов`язку винести Спірне рішення 07.12.2021 (первинна дата, на яку призначено розгляд справи), не обґрунтовані та не підлягають врахуванню.

За перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону, абзац 3 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ встановлює штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, відсутність в автоперевізника будь-якого, передбаченого законом, обов`язкового документа для здійснення перевезень на момент перевірки є підставою для притягнення його до відповідальності у формі штрафу вказаного розміру.

Відповідач, приймаючи Спірне рішення, діяв з дотриманням вимог вказаного вище законодавства правомірно. То ж доводи позивача не обгрунтовані, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на результат вирішеного спору відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.ст.132-139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від імені СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "МАЯК" (19723, Черкаська обл., Золотоніський р-н, село Піщане; ) до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ (03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ) про визнання протиправною та скасування постанови від 28.12.2021 №303691 про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 01.07.2022.