Справа № 380/25725/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/25725/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акта і відшкодування шкоди, заподіяної його прийняттям,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради, в якому просило:

- Визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» у частині, яка стосується демонтажу засобів зовнішньої реклами, встановлених товариством з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 332 (пр. Відродження, 23), № 338 (пр. Соборності вул. Чорновола), № 343 (пр. Відродження, 37) та № 357 (вул. Паркова вул. Глушець);

- Відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Луцької міської ради 576822,53 грн. реальних збитків, завданих внаслідок незаконно прийнятого рішення від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює на території міста Луцьк господарську діяльність з розміщення зовнішньої реклами.

04.11.2021 товариство з`ясувало, що на офіційному сайті Луцької міської ради оприлюднено рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами».

05.11.2021 на електронну адресу товариства надійшов лист КП «Луцькреклама» від 05.11.2021 вих. № 01-06/229, згідно з яким, з посиланням на рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» та додатку до нього, позивачу надано 5 календарних днів для демонтажу власними силами засобів зовнішньої реклами, зазначених у пункті 1 заяви, та проінформовано, що у разі ігнорування цього попередження, їх буде демонтовано силами КП «Луцькреклама».

11.11.2021, дві рекламних конструкції з чотирьох, а саме: вул. Паркова вул. Глушець (дозвіл № 357), та пр. Соборності вул. Чорновола (дозвіл № 338), були демонтовані, про що свідчить відповідний акт КП «Луцькреклама» від 11.11.2021.

20.12.2021 товариство одержало по пошті від КП «Луцькреклама» акт проведення демонтажу решти двох конструкцій, які розміщувались на підставі дозволів № 332 (пр. Відродження, 23) і № 343 (пр. Відродження, 37), датований 16.12.2021.

Рішення відповідача від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» щодо позивача є протиправним, оскільки строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 332, № 338, № 343 та № 357 закінчився 01.10.2021. Отже, закінчення строку дії цих дозволів припадало на період дії карантину та запровадження обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), що його запроваджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами та доповненнями).

Всі ці дозволи підпадають під пряму дію пункту 2-1 ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», згідно з яким вони вважаються продовженими на весь період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID19), і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення, а тому оскаржуване рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.

Пункт 49 Типових правил допускає проведення демонтажу, проте тільки лише вивісок або табличок (ч. 6 ст. 9 закону України «Про рекламу»), які розміщені з порушенням вимог цих Типових правил.

Оскаржуваним рішенням відповідача позивачу було завдано майнову шкоду. Позивач, після проведення 11.11.2021 вищевказаного демонтажу, уклав 12.11.2021 зі спеціалізованим підприємством, Договір № 109-М/2021 про визначення обсягів та вартості відновлювальних робіт, склав за участі вказаного підприємства 15.11.2021 дефектний акт за результатами огляду місць демонтажу, на підставі якого спеціалізованим підприємством було розроблено відповідну документацію на проведення відновлювальних робіт. Загальна сума відновної вартості демонтованих конструкцій становить 576822,53 грн.

Доводи відповідача щодо невиконання позивачем вимог про необхідність до 01.12.2019 виконати роботи по заглибленню фундаментів належних позивачу рекламних конструкцій, які виходять за межі розгляду даної справи з огляду на попередній абзац даної відповіді, не відповідають дійсності, оскільки з актів огляду місць демонтажу (дефектних актів від 15.11.2021 та від 21.12.2021), долучених до позовної заяви, чітко видно, що фундаменти демонтованих рекламних конструкцій заглиблені до рівня земної поверхні.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі Дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. В межах повноважень рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 96-1 від 19.02.2020 було затверджено Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, цим же рішенням на КП «Луцькреклама» було покладено функції уповноваженої особи Луцької міської ради (виконавчого комітету) за проведенням необхідних заходів, щодо припинення порушень розміщення зовнішньої реклами та забезпечення організації проведення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів.

25.09.2019 року Луцька міська рада прийняла рішення № 63/44 «Про Концептуальні основи порядку розміщення та розвитку зовнішньої реклами у місті Луцьку». Вказані рішення, Порядок та Концептуальні основи пройшли процедуру регуляторного узгодження у відповідності до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» і є чинним, а тому на підставі ст. 144 Конституції України та ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов`язковим до виконання усіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Дозволи на розміщення засобів зовнішньої реклами № 332, 338, 343, 357 були видані позивачу на підставі рішень виконавчого комітету Луцької міської ради в межах повноважень визначених ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Позивач використовував місця, які належить Луцькій територіальній громаді. Вказані Дозволи були чинними до 01.10.2021 року.

Вимога, щодо стягнення коштів в якості матеріальних збитків в сумі 576822,53 грн. також вважаємо, що задоволенню не може підлягати, оскільки саме своєю свідомою бездіяльністю на протязі двох років, позивач сам спричинив такі власні витрати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 05 січня 2022 року у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

03.11.2021 № 898-1 відповідачем прийнято рішення «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в якому зазначено:

«Керуючись законами України «Про рекламу» та «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, та Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.02.2020 № 96-1, та з метою благоустрою міста виконавчий комітет міської ради

ВИРІШИВ:

1. Зобов`язати власників засобів зовнішньої реклами, вказаних у додатку, провести демонтаж рекламних конструкцій, розміщених без відповідних дозволів.

2. Комунальному підприємству «Луцькреклама»:

2.1. У разі невиконання власниками засобів зовнішньої реклами пункту 1 даного рішення, провести демонтаж вказаних у додатку рекламних конструкцій, розміщених без відповідних дозволів за вказаними у додатку адресами.

2.2. Витрати, пов`язані з демонтажем засобів зовнішньої реклами, покласти на власників рекламних конструкцій.

3. Луцькому спеціальному комунальному автотранспортному підприємству «Луцькспецкомунтранс» забезпечити зберігання демонтованих рекламних конструкцій.

4. Контроль за виконанням рішення покласти на заступника міського голови відповідно до розподілу обов`язків».

Згідно із переліком засобів зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу (додаток до спірного рішення), щодо позивача як причина демонтажу зазначено лише «Відсутній дозвіл».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам закону.

Судом частково враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірного рішення з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із 2-1. ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документи дозвільного характеру, що не обумовлені міжнародними зобов`язаннями або іншими обмеженнями, встановленими законом, строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення.

З цих підстав судом враховуються аргументи позивача про те, що спірне рішення відповідача від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» щодо позивача є протиправним, оскільки строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 332, № 338, № 343 та № 357 закінчився 01.10.2021, однак в цей період діяв карантин та було запровадження обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами та доповненнями).

Пунктом 1 вказаної постанови встановлено:

1. Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» лише, що стосується демонтажу засобів зовнішньої реклами, встановлених товариством з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 332 (пр. Відродження, 23), № 338 (пр. Соборності вул. Чорновола), № 343 (пр. Відродження, 37) та № 357 (вул. Паркова вул. Глушець), підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Луцької міської ради 576822,53 грн. реальних збитків, завданих внаслідок незаконно прийнятого рішення від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами», задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із пункту 3 спірного рішення, Луцькому спеціальному комунальному автотранспортному підприємству «Луцькспецкомунтранс» забезпечити зберігання демонтованих рекламних конструкцій. Вказане також підтверджується і актами проведення демонтажу спеціальних конструкцій.

Згідно із наявною у справі копією проектно-кошторисною документацією на виконання відновлюваних робіт, загальна сума відновної вартості демонтованих 11.11.2021 і 16.12.2021 засобів зовнішньої реклами (вартість реальних збитків, завданих позивачу оскаржуваним рішенням відповідача), становить 576 822,53 грн. (= 275 516,29 + 12 000 + 277 306,24 + 12 000).

Вказана проектно-кошторисною документацією судом не враховується, оскільки така по суті передбачає встановлення нових засобів зовнішньої реклами, що не є шкодою в розумінні закону. Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів про те, яка залишкова (балансова) вартість демонтованих конструкцій згідного бухгалтерського та податкового обліку, відповідно в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд.109, кім. 316) до Виконавчого комітету Луцької міської ради (43025, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, буд. 19) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта і відшкодування шкоди, заподіяної його прийняттям, - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 № 898-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині, що стосується демонтажу засобів зовнішньої реклами, встановлених товариством з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 332 (пр. Відродження, 23), № 338 (пр. Соборності вул. Чорновола), № 343 (пр. Відродження, 37) та № 357 (вул. Паркова вул. Глушець).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Луцької міської ради (43025, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд.109, кім. 316, ) 2270 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 30.06.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.