Справа № 360/8396/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2022 року Справа № 360/8396/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Пересадька Вадима Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 20 грудня 2021 року надійшов адміністративний позов адвоката Пересадька Вадима Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - перший відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якому з урахуванням уточненого адміністративного позову заявлено такі позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Луганській області від 28 липня 2021 року № 52 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати ГУПФУ в Луганській області зарахувати до пільгового страхового стажу позивача наступні періоди: з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року - навчання у ПТУ № 88 м. Краснодона; з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року - роботу електрослюсарем підземним 4 розряду ділянка № 3 з повним робочим днем під землею в шахті «Молодогвардійська» в/о «Краснодонвугілля»; з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року - роботу підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею в шахті «Суходольска «Східна» в/о «Краснодонвугілля»; з 17 лютого 1997 року по 04 вересня 2000 року - роботу електрослюсарем підземним повним робочим днем під землею в шахті «Молодогвардійська» в/о «Краснодонвугілля»;

зобов`язати ГУПФУ в Луганській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснити її нарахування і виплату пенсії з 07 липня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 07 липня 2021 року звернувся до Управління обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) ГУПФУ в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для обчислення та призначення пенсії позивачем надано усі необхідні документи, що вимагалися спеціалістами, у тому числі трудову книжку, що підтверджує наявний пільговий стаж роботи за списком № 1.

Рішенням відповідача від 28 липня 2021 року № 52 позивачу відмовлено в призначенні пенсії через неповноту і недійсність наданих позивачем уточнюючих довідок про умови праці і наявний стаж, відсутність документів, що підтверджують атестацію робочих місць за списком № 1, оскільки надані позивачем документи видані окупаційною владою на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює їх перевірку і зарахування як спеціального робочого стажу.

Представник позивача вважає таке рішення протиправним, оскільки в трудовій книжці позивача наявні записи про незарахований відповідачем період роботи, відповідно до яких позивач працював повний робочій день під землею. Надання уточнюючих довідок є необхідним, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Також представник позивача вказує, що рішення відповідача не містить жодного обґрунтування, з яких підстав не зараховано спірні періоди роботи позивача до його пільгового страхового стажу.

Крім того, разом із заявою про призначення пенсії позивачем надані уточнюючі довідки, які відповідач мав врахувати, керуючись так званими «Намібійськими вийнятками», сформульованими в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих підприємствами і установами, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки слід розуміти, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього, факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Наявного у позивача стажу з урахуванням спірного достатньо для призначення позивачу пенсії згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням зазначеного представник позивача вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

Від представника позивача 10 січня 2022 року надійшов уточнений адміністративний позов, приведений у відповідність з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 12 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від ГУПФУ в Луганській області 28 січня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Позивач 21 липня 2021 року звернувся до ГУПФУ в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком та надав наступні документи згідно з розпискою-повідомленням: паспорт № 004719732; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру від 10 листопада 1998 року; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21 липня 2021 року № 934-; довідку з ЄДДР від 15 вересня 2020 року; трудову книжку серії НОМЕР_1 ; диплом НОМЕР_2 ; посвідчення про навчання з 06 вересня 1993 року по 10 вересня 1993 року; свідоцтво від 12 листопада 1998 року № 631; анкету РЗО; інформацію про реєстрацію ФОП; витяг з ЄДРПОУ за № 26262625; витяг з ЄДРПОУ за № 32363486; заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 21 липня 2021 року; пам`ятку від 08 листопада 2021 року; індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 21 липня 2021 року.

За наслідками розгляду заяви позивача від 21 липня 2021 року та наданих ним документів Головним управління Пенсійного фонду України в Львівській області прийнято рішення від 28 липня 2021 року № 52 про відмову в призначені пенсії позивачу, страховий стаж якого склав 43 роки 00 місяців 08 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 1- 17 років 06 місяці 28 днів.

Згідно з відмовою в призначені пенсії ГУПФУ у Львівській області від 28 липня 2021 року № 52, до страхового стажу зараховані усі періоди, пільговий стаж не підтверджено, у зв`язку з тим, що будь-яких уточнюючих довідок про період роботи, що підтверджує зайнятість на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання пенсійного віку, що дає право на вислугу, видану підприємством, на якому особа працювала, на підставі первинних документів за час виконання роботи, позивачем відповідачу не надано.

У зв`язку з відсутністю у позивача на час звернення необхідного пільгового стажу, ГУПФУ у Львівській області правомірно винесено рішення про відмову в призначені пенсії позивачу.

ГУПФУ в Луганській області зазначає, що робота в шкідливих і важких умовах праці є видом спеціального стажу роботи - роботи в певних умовах чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення, зокрема, зниження на 5-10 років віку, при досягненні якого виникає право на пенсію. Це період виконання особливого роду трудової діяльності, коли до особи, яка його здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

З огляду на викладене трудова книжка не є основним документом, що підтверджує стаж роботи в шкідливих умовах праці, спеціальний стаж або пільговий. В трудовій книжці відсутні певні дані про фактори, які визначають право на пенсію на пільгових умовах (наприклад, робота з відповідними або шкідливими речовинами відповідних категорій небезпеки, про виконання робіт певним способом або в певних умовах, або повний робочий день, що є виключно необхідною умовою та ін.). Таким чином записи в трудовій книжці лише підтверджують період знаходження працівника в трудових відносинах з підприємством, а не тривалість роботи в шкідливих умовах праці повний робочий день. Тому в Порядку № 637 і передбачено окремий розділ «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників».

Однією із умов призначення пенсії на пільгових умовах, передбачених частиною першої статті 114 Закону № 1058-IV, є наявність результатів атестації робочих місць.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, пункту 4.2 Порядку № 22-1 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено Перелік населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Підприємство, на якому в спірний період працював позивач, розташоване на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим у відповідача відсутня об`єктивна можливість витребувати будь-які документи для підтвердження пільгового стажу роботи позивача.

ГУПФУ в Луганській області зазначено, що адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. За таких обставин вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача «...зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1...» та «...призначити пенсію...» з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача також є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Також ГУПФУ в Луганській області у відзиві заявлено клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - другий відповідач) як другого відповідача, яке задоволено ухвалою від 01 лютого 2022 року.

В ухвалі від 01 лютого 2022 року, яку отримано другим відповідачем 09 лютого 2022 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення, запропоновано ГУПФУ у Львівській області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву.

Проте ГУПФУ у Львівській області не скористалося правом подати відзив на позовну заяву.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) є внутрішньо переміщеною особою.

Позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою від 21 липня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, разом з якою згідно з розпискою-повідомленням надав паспорт № НОМЕР_4 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру від 10 листопада 1998 року; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21 липня 2021 року № 934-; довідку з ЄДДР від 15 вересня 2020 року; трудову книжку серії НОМЕР_1 ; диплом НОМЕР_2 ; посвідчення про навчання з 06 вересня 1993 року по 10 вересня 1993 року; свідоцтво від 12 листопада 1998 року № 631; анкету РЗО; інформацію про реєстрацію ФОП; витяг з ЄДРПОУ за № 26262625; витяг з ЄДРПОУ за № 32363486; заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 21 липня 2021 року; пам`ятку від 08 листопада 2021 року; індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 21 липня 2021 року.

За принципом екстериторіальності для розгляду заяви позивача про призначення пенсії визначено структурний підрозділ Пенсійного фонду України - ГУПФУ у Львівській області.

За наслідками розгляду заяви позивача та наданих ним документів ГУПФУ у Львівській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 28 липня 2021 року № 52.

В рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачу вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 43 роки 00 місяців 08 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 1 - 17 років 06 місяці 28 днів. Заявником не долучено уточнюючі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (для визначення права на пенсію на пільгових умовах). Враховуючи той факт, що заявник є внутрішньо переміщеною особою, за доданими документами зараховано періоди роботи, починаючи з 01 січня 1999 року за даними щодо спеціального стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки відсутні уточнюючі довідки за інші періоди пільгової роботи.

Як слідує з розрахунку стажу для визначення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, до страхового стажу позивача за списком № 1 зараховані такі періоди: з 01 січня 1999 року по 04 вересня 2000 року (01 рік 08 місяців 04 дні), з 09 жовтня 2000 року по 23 грудня 2000 року (00 років 02 місяці 15 днів), з 01 січня 2001 року по 30 квітня 2003 року (02 роки 04 місяці 00 днів), з 01 травня 2003 року по 31 грудня 2003 року (00 років 08 місяців 00 днів), з 01 січня 2004 року по 3 червня 2006 року (02 роки 06 місяців 00 днів), з 01 липня 2006 року по 27 грудня 2007 року (01 рік 05 місяців 27 днів), з 01 січня 2007 року по 28 грудня 2008 року (01 рік 11 місяців 28 днів), з 01 січня 2008 року по 28 грудня 2009 року (01 рік 11 місяців 28 днів), з 01 січня 2010 року по 29 червня 2013 року (03 роки 05 місяців 29 днів), з 01 липня 2013 року по 30 грудня 2013 року (00 років 06 місяців 00 днів), з 01 січня 2014 року по 29 квітня 2014 року (00 років 03 місяці 29 днів), з 01 травня 2014 року по 29 червня 2014 року (00 років 01 місяць 29 днів), з 01 липня 2014 року по 29 листопада 2014 року (00 років 04 місяці 29 днів), з 01 грудня 2014 року по 10 грудня 2014 року (00 років 00 місяців 10 днів), з 01 січня 2015 року по 12 січня 2015 року (00 років 00 місяців 12 днів), з 01 лютого 2015 року по 08 лютого 2015 року (00 років 00 місяців 08 днів), з 01 березня 2015 року по 20 березня 2015 року (00 років 00 місяців 20 днів), з 01 квітня 2015 року по 24 квітня 2015 року (00 років 00 місяців 24 дні), з 01 травня 2015 року по 29 травня 2015 року (00 років 00 місяців 29 днів), з 01 червня 2015 року по 20 червня 2015 року (00 років 00 місяців 20 днів), з 01 липня 2015 року по 13 липня 2015 року (00 років 00 місяців 13 днів), з 01 серпня 2015 року по 27 вересня 2015 року (00 років 01 місяць 27 днів), з 01 жовтня 2015 року по 29 листопада 2015 року (00 років 01 місяць 29 днів), з 01 рудня 2015 року по 30 грудня 2015 року (00 років 01 місяць 00 днів), з 01 січня 2016 року по 20 січня 2016 року (00 років 00 місяців 20 днів), з 01 люто>"? o * 0 ? ? ` ` ? ?? @$? ? ? ???? O ?? G U ? 0 ? ???Sitka Banner Sitka Banner Regular Балтийский ?? >"? o * 0 ? ? ` ` ? ?? @$? ? ? ????

Також з розрахунку стажу позивача слідує, що період навчання позивача з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року та періоди роботи з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року, з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року, з 17 лютого 1997 року по 31 грудня 1998 року зараховані до загального страхового стажу позивача.

Дослідженням записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 за спірний період судом встановлено:

з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року навчання в ПТУ № 88 м. Краснодон (диплом від 06 січня 1994 року серії ГП № 013150) (запис № 1);

з 17 січня 1994 року (наказ від 10 січня 1994 року № 20) по 16 грудня 1994 року (наказ від 01 листопада 1994 року № 289) працював електрослюсарем підземним IV розряду 3 дільниці на шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» (записи № № 2-3);

з 23 березня 1995 року (наказ від 17 березня 1995 року № 166) по 24 червня 1996 року (звільнюваний запис від 25 червня 1996 року № 465) працював підземним електрослюсарем IV розряду з повним робочим днем на підземній роботі да дільниці № 2 на шахті «Суходільська Східна» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» (записи № № 5-6);

з 17 лютого 1997 року (наказ від 30 січня 1997 року № 61) по 04 вересня 2009 року (звільнюваний запис від 08 вересня 2000 року № 248) працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах на шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» (записи № № 9, 11).

Інші періоди роботи позивача не є спірними, тому судом не досліджуються.

Згідно з дипломом від 06 січня 1994 року серії ГП № 013150 позивач навчався в ПТУ № 88 м. Краснодон та закінчив повний курс середнього профтехучилища за професією електрослюсар підземний, машиніст.

В матеріали справи позивачем також надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 11 липня 2019 року № 5145, № 5158, № 5175, № 5176; довідки про підземні спуски від 11 липня 2019 року № 5146, № 5147; історичні довідки від 11 липня 2019 року б/н, видані Філією № 2 Закритого акціонерного товариства «Внєшторгсервіс» структурного підрозділу «Краснодонвугілля» так званої «ЛНР».

Доказів надання цих довідок разом із заявою про призначення пенсії від 27 липня 2021 року позивачем суду не надано.

Дослідженням цих довідок за спірний період встановлено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на:

шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» та за період з 17 січня 1994 року (наказ від 10 січня 1994 року № 20) по 15 листопада 1994 року виконував з повним робочим днем на підземних роботах за професією електрослюсар підземний на дільниці з видобутку вугілля № 3, оплата здійснювалась згідно 100 % тарифної ставки електрослюсаря підземного, яка передбачена списком 1 розділ 1 підрозділ 1010100а постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, код 7241 (00 років 07 місяців 29 днів);

шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» та за період з 16 листопада 1994 року (наказ від 01 листопада 1994 року № 289) по 16 грудня 1994 року (звільнюваний запис від 21 грудня 1994 року № 617) виконував роботи на поверхні за професією електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту на дільниці мехцех, яка передбачена списком 1 розділ 1 підрозділ 1010100а постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, код 7241 (00 років 00 місяців 25 днів);

шахті «Суходільська-Східна» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» та за період з 23 березня 1995 року (запис про прийняття від 17 березня 1995 року № 166) по 24 червня 1996 року (звільнюваний запис від 25 червня 1996 року № 465) виконував з повним робочим днем на підземних роботах за професією електрослюсар підземний дільниці ПР-2, ПР-4 , оплата здійснювалась 100 % тарифної ставки електрослюсаря підземного, яка передбачена списком № 1 розділ 1 підрозділ 1010100а постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, код 7241.2 (01 рік 01 місяць 26 днів);

шахті «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» та за період з 17 лютого 1997 року (запис про прийом від 30 січня 1997 року № 61) по 04 вересня 2000 року (звільнюваний запис від 08 вересня 2000 року № 248) виконував з повним робочим днем на підземних роботах за професією електрослюсар підземний на дільниці з видобутку вугілля № 5, оплата здійснювалась згідно 100 % тарифної ставки електрослюсаря підземного, яка передбачена списком 1 розділ 1 підрозділ 1010100а постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, код 7241 (02 роки 11 місяців 05 днів).

Також у вказаних довідках зазначена інформація про підстави для їх видачі, а також додаткові відомості про перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати участь в страйках, навчання.

На підтвердження проведення атестації робочих місць, на яких працював позивач у спірному періоді, на відповідність умовам праці позивачем в матеріали справи надані копії: виписки з наказу шахти «Суходільська-Східна» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» від 02 червня 1995 року № 260 (підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 за професією електрослюсар підземний); виписки з наказу шахти «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» від 21 травня 1994 року № 35/б (підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 за професією електрослюсар підземний); виписки з наказу шахти «Самсонівська-Західна» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» від 18 березня 1996 року № 124 (підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 за професією гірник підземний, гірник очисного вибою).

Доказів надання цих виписок з наказів разом із заявою про призначення пенсії від 27 липня 2021 року позивачем суду не надано.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацами 9, 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Відповідно до абзаців першого-другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до абзацу першого статті 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу першого пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим, третім, четвертим, шостим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З вищеописаних письмових доказів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про призначення пенсії від 21 липня 2021 року за формою, визначеною Порядком № 22-1.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 21 липня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах разом з доданими до неї документами розглянуто ГУПФУ у Львівській області та прийнято рішення про відмову в призначення пенсії від 28 липня 2021 року № 52.

В рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачу вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 43 роки 00 місяців 08 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 1 - 17 років 06 місяці 28 днів, який зарахований, починаючи з 01 січня 1999 року за даними щодо спеціального стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки відсутні уточнюючі довідки за інші періоди пільгової роботи позивача до пільгового страхового стажу позивача за списком № 1 не зараховані періоди навчання з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року та періоди роботи з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року, з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року, з 17 лютого 1997 року по 31 грудня 1998 року.

Щодо наведених у рішенні про відмову в призначенні пенсії мотивів незарахування до пільгового стажу за списком № 1 спірних періодів роботи позивача, суд зазначає таке.

З вище вказаних правових норм слідує, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01 січня 2004 року) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01 січня 2004 року) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17, від 18 травня 2021 року в справі № 229/2330/17.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Дослідженням копії трудової книжки позивача суд встановив, що записи про роботу позивача на підземних роботах в шахті з повним робочим днем під землею з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року, з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року, з 17 лютого 1997 року по 31 грудня 1998 року містять всю необхідну інформацію про період та про пільговий характер виконуваної позивачем роботи (зайнятість повний робочий день на підземних роботах в шахті). Достовірність внесеної інформації підтверджена підписами уповноваженої особи роботодавця, який скріплений відповідною печаткою підприємства, тому у суду відсутні будь-які підстави для сумніву в достовірності внесених до трудової книжки даних. Тобто, суд дійшов висновку, що відповідач взагалі безпідставно вимагає від позивача надання уточнюючих довідок за цей період роботи.

Більш того, як вже вище вказано, позивачем до суду надано довідки, які уточнюють пільговий характер роботи позивача у спірному періоді, видані підприємством так званої «ЛНР», на якому зберігаються архівні документи шахт, на яких працював позивач.

Суд зважає на те, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих установами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Щодо незарахування спірних періодів роботи позивача через відсутність доказів проведення атестації робочих місць, за якими у вказаних періодах працював позивач, на відповідність умовам праці, суд звертає увагу відповідачів, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 520/15025/16-а висловлено правову позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказано, що непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Тому відсутність доказів проведення атестації робочих місць після 21 серпня 1992 року не є підставою для відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу за списком № 1.

Крім того, позивачем на підтвердження проведення атестації робочих місць за умовами праці в матеріали справи надано копії виписки з наказу шахти «Суходільська-Східна» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» від 02 червня 1995 року № 260 (підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 за професією електрослюсар підземний); виписки з наказу шахти «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» від 21 травня 1994 року № 35/б (підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 за професією електрослюсар підземний); виписки з наказу шахти «Самсонівська-Західна» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» від 18 березня 1996 року № 124 (підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 за професією гірник підземний, гірник очисного вибою), засвідчені підприємством так званої «ЛНР», які, з вище наведених мотивів, також мають бути врахована при прийнятті рішення про призначення пенсії позивачу.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ГУПФУ у Львівській області безпідставно не зараховано до пільгового страхового стажу позивача за списком № 1 з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року, з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року, з 17 лютого 1997 року по 31 грудня 1998 року, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про зарахування до пільгового страхового стажу позивача за списком № 1 періоду роботи з 01 січня 1999 року по 04 вересня 2000 року (01 рік 08 місяців 04 дні), то в її задоволенні суд відмовляє з тих підстав, що згідно з розрахунком стажу позивача, здійсненим ГУПФУ у Львівській області при прийнятті оскаржуваного рішення, цей період вже зарахований до пільгового страхового стажу за даними про застраховану особу ОСОБА_1 , наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тому у суду відсутні підстави для зобов`язання ГУПФУ у Львівській області повторно зарахувати цей період роботи до його страхового стажу.

Також з вищеописаних доказів судом встановлено, що позивач в період з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року навчався в ПТУ № 88 м. Краснодона та закінчив повний курс середнього профтехучилища за професією електрослюсар підземний, машиніст. За здобутою професією електрослюсаря підземного позивач з 17 січня 1994 року був працевлаштований на шахту «Молодогвардійська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля», тобто у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією.

Отже період навчання позивача з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року відповідно до положень абзацу першого статті 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» також має бути зарахований до пільгового страхового стажу позивача за списком № 1.

Зважаючи, що ГУПФУ у Львівській області безпідставно не зараховано до пільгового страхового стажу позивача за списком № 1 періодів навчання з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року та роботи з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року, з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року, з 17 лютого 1997 року по 31 грудня 1998 року, а також, що пільговий страховий стаж позивача за списком № 1 сукупно із спірним періодом складає більше 25 років, суд погоджується з твердженнями представника позивача, що ГУПФУ у Львівській області безпідставно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

За встановлених судом обставин та нормативного врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що рішення ГУПФУ у Львівській області від 28 липня 2021 року № 52 про відмову в призначенні позивачу пенсії не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок скасування цього рішення, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФУ у Львівській області, як визначений за принципом екстериторіальності для розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 21 липня 2021 року та прийняття відповідного рішення, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV із зарахуванням до пільгового страхового стажу за списком № 1 періодів навчання з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року та роботи з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року, з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року, з 17 лютого 1997 року по 31 грудня 1998 року.

Саме такий спосіб захисту, на думку суду, є належним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню.

Щодо дати, з якої позивачу слід призначити пенсію за віком на пільгових умовах, судом встановлено, що позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою та всіма документами, що підтверджують право позивача на зарахування спірного стажу до пільгового стажу за списком № 1, 21 липня 2021 року, тому відповідно до абзацу першого пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 та абзацу першому частини першої статті 45 Закону № 1058-IV саме з цієї дати позивачу має бути призначено пенсію.

При розгляді справи судом не встановлено будь-яких порушень прав позивача, допущених ГУПФУ в Луганській області, тому в задоволенні позовних вимог до цього відповідача слід відмовити.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 03 січня 2022 року, копія якої наявна в матеріалах справи.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, а також, що спір виник внаслідок неправильних дій ГУПФУ у Львівській області, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ у Львівській області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Пересадька Вадима Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, будинок 10, код за ) про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28 липня 2021 року № 52 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 21 липня 2021 року пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового страхового стажу за списком № 1 періодів навчання з 01 вересня 1990 року по 06 січня 1994 року та роботи з 17 січня 1994 року по 16 грудня 1994 року, з 23 березня 1995 року по 24 червня 1996 року, з 17 лютого 1997 року по 31 грудня 1998 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова