Справа № 440/18067/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/18067/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 , як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, в залежності від змін розміру пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити обчислення та виплату підвищення призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, починаючи з грудня 2018 року.

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що Полтавським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 31.08.2021 по справі №440/6575/21, яким поряд з іншим, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 50%, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, починаючи з травня 2018 року, з урахуванням проведених виплат. На виконання цього рішення відповідач виконав перерахунок пенсії по стану на 05.05.2018 та призначило щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 726,00 грн ( 50% мінімальної пенсії за віком станом на 05.05.2018), проте, розмір мінімальної пенсії за віком з грудня 2018 по грудень 2021 збільшувався 7 разів, а перерахунок підвищення в залежності від зростання рівня максимальної пенсії за віком залишилося у фіксованому розмірі - 726,00 грн. Для усунення цього порушення позивач звернулася до відповідача з листом здійснити перерахунок підвищення до пенсії, проте листом ГУ ПФУ в Полтавській області протиправно відмовило їй вказавши, що рішенням суду не зобов`язано органи Пенсійного фонду переглядати розмір підвищення пенсії як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

11 січня 2022 року позивач усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження а даній адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач отримав копію ухвали суду від 18.01.2022 разом з копією позовної заяви 24 січня 2022 року, проте правом подати відзив не скористався.

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнана особою, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, що підтверджується довідкою Генеральної прокуратури Республіки Молдова від 25.08.2006 №21/5637 /а.с.7/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі №440/6575/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови підвищити пенсію ОСОБА_1 , як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабіалітована. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 50%, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, починаючи з 05 травня 2018 року, з урахуванням проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 встановлено підвищення пенсії як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована з 05.05.2018 у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і складає 726,00 грн (1452,00 грнх50%). Підвищення встановлено у розмірі, визначеному станом на 05.05.2018.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з вимогою провести перерахунок підвищення до пенсії у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.11.2021 №14078-13779/Д-02/8-1600/2, пенсійний орган відмовив у перерахунку, вказавши, що рішенням суду не зобов`язано органи Пенсійного фонду переглядати розмір підвищення до пенсії як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована.

Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу провести перерахунок підвищення пенсії у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної пенсії за віком, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" від 17 квітня 1991 року №962-XII (далі - Закон №962-XII) реабілітованими визнаються особи: які до 24 серпня 1991 року були обвинувачені або яким було призначено покарання за рішенням позасудового органу незалежно від діяння або мотивів обвинувачення чи призначення покарання; стосовно яких до 24 серпня 1991 року були здійснені репресії у формах, визначених статтею 2 цього Закону, за рішенням іншого репресивного органу, якщо встановлено факт здійснення репресій проти таких осіб з класових, національних, політичних, релігійних, соціальних мотивів; стосовно яких до 24 серпня 1991 року були здійснені репресії за рішенням іншого репресивного органу, якщо встановлено недоведеність вини таких осіб у скоєнні злочину або адміністративного правопорушення; які до 24 серпня 1991 року були арештовані, перебували під вартою і яким було пред`явлено обвинувачення за статтями законодавчих актів, передбачених пунктами 1-5, за законодавчими актами, передбаченими пунктами 6-14, за діяння, передбачені пунктами 15-22 статті 3 цього Закону, якщо справи проти таких осіб були припинені під час слідства, попереднього (досудового) слідства або закриті за відсутності події злочину, відсутності складу злочину, недоведеності участі особи у вчиненні злочину; стосовно яких до 24 серпня 1991 року за рішенням іншого репресивного органу були здійснені репресії у формах, визначених статтею 2 цього Закону, за недонесення (неповідомлення) про вчинення або підготовку до вчинення іншою особою діяння, за яке законодавством, що діяло до 24 серпня 1991 року, було передбачено кримінальну або адміністративну відповідальність, за умови що особа, якій призначено покарання за вчинення або підготовку до вчинення такого діяння, була реабілітована в установленому порядку.

Статтею 4 Закону №962-XII передбачено "поновити реабілітованих в усіх громадянських правах, у тому числі в праві проживання в населених пунктах і місцевостях, в яких вони постійно проживали до репресій, поширивши це право на членів їх сімей".

Крім того, згідно підпункту 1 пункту 3 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" № 2325-VIII від 13 березня 2018 року встановлено, що довідки або посвідчення про реабілітацію, видані у державах - республіках колишнього Союзу РСР або державними органами Союзу РСР, є чинними на території України.

Відповідно до статті 47 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" усі види пенсій, що призначені відповідно до цього Закону, додатково підвищуються пенсіонерам, які зазнали репресій і в подальшому були реабілітовані, - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_1 зазнала репресій (народилася в місцях спецпоселення в сім`ї репресованих) і в подальшому була реабілітована, остання має право на додаткове підвищення пенсії призначеної згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на 50% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено розмір мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-XIV від 15.07.1999 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.

Судом встановлено, що ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення суду призначено щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 726,00 грн, тобто 50% мінімальної пенсії за віком станом на 05.05.2018 року, в подальшому перерахунок підвищення до пенсії не проводився.

Проте, Статтею 7 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік», що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Статтею 7 Закону України від 14 листопада 2019 року №294 «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Статтею 7 Закону України від 15 грудня 2020 року №1082 «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Статтею 7 Закону України від 2 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для

осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Отже, у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму (мінімальної пенсії) змінювався і розмір підвищення, яке становить 50% від вказаних сум.

Враховуючи викладене суд приходить висновку, що Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно не проведено перерахунок щодо підвищення до розміру пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована.

Таким чином, вимоги позивача в частині визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області щодо не проведення перерахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 , як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, в залежності від змін розміру мінімальної пенсії за віком та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, починаючи з грудня 2018 року, слід задовольнити.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача проводити перерахунок підвищення до пенсії в подальшому у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, відтак, суд дійшов висновку про відмову у позові у частині вказаних позовних вимог.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стали протиправні дії відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

У цій справі позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю належить відмовити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В: Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , бул.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, вул. Соборності,66, м. Полтава, 36014) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області щодо не проведення перерахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 , як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, в залежності від змін розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату підвищення призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особі, що зазнала політичних репресій і в подальшому була реабілітована, починаючи з грудня 2018 року, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко