Справа № 500/2238/22
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2238/22

04 липня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VІІI від 10.12.2015 року, та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії починаючи з 28 квітня 2022 року (з дня звернення із заявою).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28. 04. 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо переходу на інший вид пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом від 16.05.2022 року № 1811-1876/Б-02/8-1900/22 Головне управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовило позивачу у переведенні на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з тих підстав, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби та органах місцевого самоврядування на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу".

Ухвалою судді від 02.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.06.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що періоди роботи в державній податковій інспекції на посадах, під час перебування на яких були присвоєні ранги державного службовця зараховуються до відповідних категорій посад державної служби, а періоди роботи в органах державної податкової служби на посадах, у період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Враховуючи викладене, для зарахування позивачу до стажу державної служби періодів роботи з 23.10.1992 по 31.03.2006 та з 03.04.2006 по 31.07.2008 в Державній податковій інспекції правових підстав немає, оскільки йому присвоювалися спеціальні звання.

Відповідно до статті 22 Закону України від 04.07.2001 "Про службу в органах місцевого самоврядування" до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Отже, посада голови районної ради за період роботи з 30.11.2010 по 05.02.2015 віднесена до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних посад державних службовців, таким чином зарахувати цей період до стажу роботи на державній службі підстави відсутні.

Таким чином, згідно наданих документів до стажу державної служби можливо зарахувати період роботи з 17.07.1990 по 22.10.1992 та з 01.08.2008 по 29.11.2010, тобто 04 роки 07 місяців 05 днів.

У зв`язку з відсутністю необхідного стажу (20 років), станом на 01.05.2016, було прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 28.04.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення його з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державу службу".

Листом від 16.05.2022 року № 1811-1876/Б-02/8-1900/22 Головне управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивачу, що у переведенні на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" йому відмовлено.

Як слідує із даного листа позивачу не зараховано до стажу державної служби періоди роботи з 23.10.1992 по 31.03.2006 та з 03.04.2006 по 31.07.2008 в Державній податковій інспекції, оскільки йому присвоювалися спеціальні звання.

Також, період роботи з 30.11.2010 по 05.02.2015 не зараховано до стажу державної служби, оскільки посада голови районної ради віднесена до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних посад державних службовців.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

1 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ст. 344 Податкового Кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно ст.343 Податкового кодексу України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби I рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Стаж державної служби до 01.05.2016 року обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 р. № 283. Згідно з п. 2 цього Порядку, до стажу державної служби зараховувалася робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених КМУ до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Статтею ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посаду голови районної ради віднесено до третьої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Як слідує із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1978 позивач у період з 17.07.1990 по 31.07.2008 працював на різних посадах в державній податковій інспекції по Лановецькому району, в державній податковій адміністрації у Лановецькому районі, в державній податковій інспекції у Лановецькому районі, в Збаразькій міжрайонній державній податковій інспекції, в Кременецькій міжрайонній державній податковій інспекції, в Збаразькій міжрайонній державній податковій інспекції.

Так, 25.12.1995 позивач прийняв присягу державного службовця;

23.10.1992 йому присвоєне персональне звання "інспектор податкової служби І рангу";

03.02.1997 позивачу присвоєне спеціальне звання "радник податкової служби III рангу";

08.11.2004 позивачу присвоєне спеціальне звання "радник податкової служби II рангу".

Крім того, розпорядженням голови райдержадміністрації від 31.07.2008 №370 позивач призначений на посаду заступника голови - начальник управління економіки та розвитку інфраструктури Лановецької районної державної адміністрації, в порядку переведення з посади заступника начальника Лановецького відділення завідувача сектору оподаткування юридичних осіб Збаразької МДПІ.

01.08.2008 позивачу присвоєно 10 ранг державного службовця.

02.08.2010 позивачу присвоєно черговий 9 ранг державного службовця.

Позивач 29.11.2010 звільнений з посади заступника голови Лановецької РДА.

30.11.2010 позивач обраний головою Лановецької районної ради, 05.02.2015 звільнений у зв`язку із достроковим припиненням повноважень.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу державної служби є протиправними.

Тому, з метою належного та ефективного способу захисту порушено права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 23.10.1992 по 31.07.2008 в органах податкової служби та з 30.11.2010 по 05.02.2015 на виборній посаді голови Лановецької районної ради.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи те, що станом на 01 травня 2016 року ОСОБА_1 мав більше 20 років такого стажу, суд вважає, що позивач має право на переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ з 28.04.2022 (день звернення із відповідною заявою) та нарахування і виплату пенсії з урахуванням виплачених сум пенсійного забезпечення згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідач належним чином не виконав обов`язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 23.10.1992 по 31.07.2008 в органах податкової служби та з 30.11.2010 по 05.02.2015 на посаді голови Лановецької районної ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ з 28.04.2022 та нарахувати і виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум пенсійного забезпечення згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.