Справа № 480/13254/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до п. е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення із дати звернення за призначення пенсії - 16.11.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.11.2021 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років як працівник освіти згідно пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788.
Рішенням від 19.11.2021 року за № 95 Головним управління Пенсійного фонду України Сумської області відмовлено у призначенні пенсії, оскільки згідно з пунктом 2-1 розділу ХV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.09.2003 № 1058 (зі змінами) (далі - Закон № 1058) право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники закладів освіти незалежно від віку при наявності спеціального стажу роботи станом на 11.10.2017 - не менше 26 років 6 місяців. У рішенні також зазначено, що спеціальний стаж роботи, на посадах які дають право на пенсію по вислузі років, складає 24 роки 01 місяць 26 днів (зарахований до 11.10.2017).

Позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії по вислузі років як працівнику освіти згідно пункту е статті 55 Закону №1788 необґрунтованим та таким, що порушує її право на призначення та отримання пенсії, у зв`язку з чим звернулась до суду.

Ухвалою суду від 13.12.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

01.06.2022 на виконання ухвал суду про витребування доказів від 31.01.2022 та від 19.05.2022 відповідачем надано копію пенсійної справи позивача.

Ухвалою суду від 08.06.2022 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у якості співвідповідача до участі у даній справі та встановлено йому 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачами надано відзиви на позовну заяву, в яких зазначили, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії 16.11.2021 р., за результатами розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 95 від 19.11.2021 про відмову у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 (зі змінами внесеними Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначення пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1911 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати.

Згідно з цим Порядком до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Право на вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я, соціального захисту визначається згідно із Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.200 № 1436, далі - Перелік).

Вищевказаним Переліком у розділі І Освіта, передбачено, зокрема, посади викладачів у загальноосвітніх закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах.

Водночас право виходу на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають особи, вислуга років яких на відповідних посадах становить не менше як: 25 років - на 1 квітня 2015 року, 25 років 06 місяців - на 31 грудня 2015 року, на 26 років 06 місяців на 11 жовтня 2017 року.

Страховий стаж позивача становить 31 рік 10 місяців 28 днів.

Необхідний спеціальний стаж роботи на посадах які дають право на пенсію по вислузі років становить 26 років 06 місяців.

Спеціальний стаж роботи на посадах які дають право на пенсію по вислузі років особи 24 роки 01 місяць 26 днів.

Дата, з якої позивач матиме право на пенсійну виплату, 28.04.2037 рік.

Враховуючи зазначене, просять відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 69-70).

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в період з 16.08.1993 по 02.11.2021 ОСОБА_2 працювала на посаді вихователя та учителя Суховерхівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступ. Буринського району Сумської області (а.с.9).

04.11.2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років як працівник освіти згідно пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788 (а. с. 32).

Рішенням від 09.11.2021 року за № 95 Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено у призначенні пенсії, оскільки згідно з пунктом 2-1 розділу ХV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.09.2003 № 1058 (зі змінами) (далі - Закон № 1058) право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники закладів освіти незалежно від віку при наявності спеціального стажу роботи станом на 11.10.2017 - не менше 26 років 6 місяців. У рішенні також зазначено, що спеціальний стаж роботи, на посадах які дають право на пенсію по вислузі років, складає 24 роки 01 місяць 26 днів (зарахований до 11.10.2017). Не зараховано період роботи з 01.09.1989 по 21.06.1993, оскільки відсутній документ, що підтверджує прізвище, зазначене в дипломі (з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 ) (а. с. 37).

16.11.2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років як працівник освіти згідно пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788 (а. с. 39).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.11.2021 року за № 95 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки згідно з пунктом 2-1 розділу ХV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.09.2003 № 1058 (зі змінами) (далі - Закон № 1058) право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники закладів освіти незалежно від віку при наявності спеціального стажу роботи станом на 11.10.2017 - не менше 26 років 6 місяців. У рішенні також зазначено, що спеціальний стаж роботи, на посадах які дають право на пенсію по вислузі років, складає 24 роки 01 місяць 26 днів (зарахований до 11.10.2017) (а. с. 47).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення", звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції до 02.03.2015 року) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VIII) статтю 55 Закону №1788-ХІІ викладено в новій редакції. Так право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» вказаної статті мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII) внесені зміни до статті 55 Закону №1788-ХІІ, зокрема у пункті «е» в абзаці першому слова незалежно від віку замінено словами та цифрами після досягнення 55 років і доповнено абзацами дванадцятим -двадцять п`ятим.

Отже, пункт «е» у зазначеній редакції визначав, що працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.

Однак рішенням Конституційного Суду України від 4 червня 2019 року N 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 911-VIII.

При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Конституційний Суд України вказав, що положення п. "а" ст. 54, ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом № 911 у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у п. "а" ст. 54 Закону України Про пенсійне забезпечення, та 55 років для осіб, зазначених у пунктах "е", "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням ст. ст. 1, 3, ч. 3 ст. 22, ст. 46 Основного Закону України.

Також, Конституційний Суд України зазначив, що положення п. "а" ст. 54, ст. 55 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави, з огляду на що, оспорювані положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, суперечать положенням ст. ст. 1, 3, 46 Основного Закону України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 року №2-р/2019, положення п. "а" ст. 54, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 зі змінами, внесеними Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто зазначені положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" N 1788 втратили чинність з 4 червня 2019 року.

Таким чином з 4 червня 2019 року при призначенні пенсії за віком необхідно керуватися статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції чинній до внесення до неї змін законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 911-VIII, які визнано неконституційними.

Отже, на день звернення позивача із заявою від 16.11.2021 про призначення пенсії за вислугу років, п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

З матеріалів справи суд вбачає, що відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.11.2021 року за № 95, оскільки згідно з пунктом 2-1 розділу ХV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники закладів освіти не залежно від віку при наявності спеціального стажу роботи станом на 11.10.2017 - не менше 26 років 6 місяців. У рішенні також зазначено, що спеціальний стаж роботи, на посадах які дають право на пенсію по вислузі років, складає 24 роки 01 місяць 26 днів (зарахований до 11.10.2017).

Проте, суд зазначає, що законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року Розділ XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 2-1 та визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо підвищення пенсій мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Тобто вказаною нормою лише збережено гарантії пенсійного забезпечення певної категорії осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року мають всі підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, вказаною нормою не було внесено жодних змін до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому остання підлягає застосуванню саме у редакції, яка відновлена за рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04 червня 2019 року, а саме у редакції "право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку".

Відповідно до змісту трудової книжки позивача в період з 16.08.1993 по 02.11.2021 ОСОБА_2 працювала на посаді вихователя та учителя Суховерхівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступ. Буринського району Сумської області (а.с.9), що свідчить про те, що загальний стаж складає понад 25 років (а.с. 10).

Також, суд звертає увагу, що рішення пенсійних фондів від 09.11.2021 року за № 95 та 16.11.2021 року за № 95 не містять підстав у зв`язку із чим відповідачами не зараховується страховий стаж за період роботи з 12.10.2017.

Отже на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, позивач мала право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення», а тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було протиправно відмовлено позивачу в призначенні зазначеної пенсії.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 95 від 19.11.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 16.11.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного правління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., КОД ЄДРПОУ- 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук