Справа № 160/3065/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року Справа № 160/3065/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремлений підрозділ ДПС до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 12.01.2022 року про заміну сторони виконавчого провадження №65717334, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) від 12.01.2022 року про заміну боржника у виконавчому провадженні №65717334.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) від 12.01.2022 р. про заміну сторони виконавчого провадження №65717334 відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №160/8755/18, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 17.12.2019 року. Позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасування, оскільки вона прийнята з порушенням норм чинного законодавства. Так, АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на момент розгляду справи №160/8755/18, знаходилось на обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу ВПП ДПС та переведено на податковий облік до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками. Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не здійснює податкового контролю за товариством, а тому позбавлене можливості здійснення будь-яких дій, в тому числі і підготовки висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року дана позовна заява була залишена без руху через невідповідність ст.ст.160, 161 КАС України.
Ухвалою суду від 26.04.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, після усунення позивачем 25.04.2022 року недоліків своєї позовної заяви, а саме сплатою судового збору у розмірі 2 481 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Але, відповідач направив до суду 10.05.2022 року завірені копії матеріалів виконавчого провадження №65717334, на виконання ухвали суду від 26.04.2022 року.
Згідно з ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Огібеніна Л.І. від 12.01.2022 р. було замінену сторону виконавчого провадження №65717334 відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №160/8755/18, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 17.12.2019 року.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача з винесенням постанови від 12.01.2022 р. про заміну боржника у виконавчому провадженні №65717334.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Заходами примусового виконання рішень, за визначенням частини першої статті 10 Закону №1404-VІІІ, є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
В силу ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше ніж наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ст.124 Конституції України рішення судів, що набрали чинності, підлягають обов`язковому та безумовному виконанню всіма без винятково особами на території України. При цьому, рішення суду носять обов`язковий характер індивідуально - правового акту, не підлягають будь-якому розширеному та на власний розсуд трактуванню іншими особами, ніж судові органи. Будь-яке ухилення боржника від виконання вимог чинного рішення суду, його невиконання чи перешкоджання виконанню, є неправомірним діянням, за яке, відповідно до закону, передбачена відповідальність.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по справі №160/8755/18 замінено сторону виконавчого провадження в адміністративній справі № 160/8755/18 з Офісу великих платників Державної податкової служби на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145).
На виконання ухвали суду від 14.12.2021 року по справі №160/8755/18 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Огібеніна Л.І. від 12.01.2022 р. було замінену сторону виконавчого провадження №65717334 відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №160/8755/18, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 17.12.2019 року.
Дана ухвала суду від 14.12.2021 року по справі №160/8755/18 на теперішній час є чинною. Доказів її скасування судом, з підстав зазначених позивачем у даній позовній заяві, останнім не надано.
Інших доказів й матеріали справи не містять, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Таким чином, суд вважає, що позивачем подано позов передчасно, оскільки ухвала суду від 14.12.2021 року по справі №160/8755/18 набрала законної сили та підлягала виконанню, відповідно до вимог діючого законодавства.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні даної позовної заяви слід відмовити з викладених вище підстав.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262, 287 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.272 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ч.6 ст.287 КАС України.

Суддя К.С. Кучма