Справа № 826/16263/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року

м. Київ

справа №826/16263/17

адміністративне провадження № К/9901/4863/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Єзерова А.А.., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року у складі судді Шейко Т.І. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у складі колегії суддів: Пилипенко О.Є. (головуючий), суддів: Кузьмишиної О.М., Степанюка А.Г.

у справі №826/16263/17

за позовом Фермерського господарства «Ранет»

до Міністерства аграрної політики та продовольства України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. Фермерське господарство «Ранет» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

1.1 - визнати протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо не спрямування бюджетних коштів на погашення бюджетної кредиторської заборгованості в розмірі 1478912,00 грн за бюджетною програмою 2801350 Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними для перерахування на рахунки Фермерського господарства «Ранет» ;

1.2 - визнати протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України в частині не розгляду документів, переданих Міністерству аграрної політики та продовольства України відділом агропромислового розвитку Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області та неприйняття рішення за їх розглядом про затвердження остаточного обсягу компенсації щодо відшкодування Фермерському господарству «Ранет» витрат, понесених у 2014 році по закладенню молодого саду, у розмірі 1478912,00 грн;

1.3 - зобов`язати Міністерство аграрної політики та продовольства України затвердити остаточний обсяг компенсації витрат із садівництва, понесених Фермерським господарством «Ранет» у 2014 році по закладенню молодого саду, у розмірі 1478912,00 грн;

1.4 - зобов`язати Міністерство аграрної політики та продовольства України у встановленому законодавством порядку спрямувати бюджетні кошти для виплати Фермерському господарству «Ранет» компенсації витрат з садівництва, понесених у 2014 році по закладенню молодого саду, у розмірі 1478912,00 грн.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 23 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року, позов задовольнив частково.

2.1. Визнав протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України в частині не розгляду документів, переданих Міністерству аграрної політики та продовольства України відділом агропромислового розвитку Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області та неприйняття рішення за їх розглядом про затвердження остаточного обсягу компенсації щодо відшкодування Фермерському господарству "Ранет" витрат, понесених у 2014 році по закладенню молодого саду, в розмірі 1478912,00 грн.

2.2. Зобов`язав Міністерство аграрної політики та продовольства України у встановленому законодавством порядку розглянути документи, передані Міністерству аграрної політики та продовольства України відділом агропромислового розвитку Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області та прийняти відповідне рішення за їх розглядом стосовно затвердження остаточного обсягу компенсації щодо відшкодування Фермерському господарству "Ранет" витрат, понесених у 2014 році по закладенню молодого саду, у розмірі 1478912,00 грн.

2.3. У решті позовних вимог - відмовив. Вирішено питання судових витрат.

3. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив із того, що Міністерством аграрної політики та продовольства України, як відповідальним виконавцем бюджетної програми, не вжито необхідних заходів щодо виконання своїх обов`язків з метою реалізації бюджетної програми 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства», закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними, а сам факт розподілу в 2014 році та 2017 році бюджетних коштів відповідачем до органів Казначейства не доводить виконання в повному обсязі покладених на нього Порядком №587 та Бюджетним кодексом України обов`язків.

4. Судами попередніх інстанцій встановлені такі обставини, що мають значення для вирішення справи:

4.1 Фермерське господарство «Ранет» згідно даних про основний вид економічної діяльності займається вирощуванням зерняткових і кісточкових фруктів, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 4 серпня 2015 року.

4.2 У 2014 році фермерське господарство «Ранет» понесені витрати із закладення молодого саду на площі під насадженнями 14,18 га за такими напрямками: придбання саджанців для закладки молодого саду; виконання проектних робіт із закладення молодого саду; витрати із виконання робіт для закладення нового саду (спорудження шпалери); витрати із догляду за молодими насадженнями (вартість мінеральних добрив); підготовка ґрунту для посадки саду (встановлення системи крапельного зрошення).

4.3 На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України №587 від 15 липня 2005 року "Про затвердження Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства" (із урахуванням змін в редакції постанов Кабінету Міністрів України №285 від 2 квітня 2012 року, №201 від 27 березня 2013 року, №274 від 1 квітня 2013 року, №233 від 8 квітня 2013 року) (далі - Порядок №587) позивач надав необхідні документи до профільної районної комісії Ужгородського району, за результатами розгляду яких останньою складено Акт про фактичний обсяг виконаних робіт та витрат станом на 12 грудня 2014 року за формою, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 червня 2012 року за №362, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 липня 2012 року №1126/21438.

4.4 Вказаною комісією проведено виїзну перевірку та аналіз отриманих від позивача документів станом на 12 грудня 2014 року, про що складено Висновок і Зведену відомість про фактичні витрати та попередні обсяги компенсації у позивача станом на 12 грудня 2014 року.

4.5 15 грудня 2014 року відділом агропромислового розвитку Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області для проведення компенсації витрат по садівництву на користь фермерське господарство «Ранет» відповідачу передано Зведену відомість фактичних витрат та попередніх обсягів компенсації у садівництві станом на 12 грудня 2014 року, згідно з якою позивачу визначено попередній обсяг компенсації у сумі 1881600,00 грн.

4.6 За результатами фінансової ревізії, що проводилася регіональним підрозділом Державної фінансової інспекції України у Закарпатській області як зустрічна звірка з питання документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Міністерства аграрної політики та продовольства України в частині підтвердження обсягів, визначених до відшкодування за рахунок бюджетних коштів та кредиторської заборгованості за період з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, вищевказаний розмір компенсаційної суми із закладення молодого саду визнано обґрунтованим у сумі 1478912,00 грн (без ПДВ), що підтверджується Довідкою Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 3 березня 2015 року за №07-07/06.

4.7 Однак, компенсація понесених позивачем витрат на садівництво відповідачем не проводилася, попри те, що відділом агропромислового розвитку садівництва, виноградарства та виробництва Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області забезпечено надходження необхідних для компенсації документів до Міністерства аграрної політики та продовольства України у встановлений строк, що підтверджується Зведеною відомістю фактичних витрат та попередніх обсягів компенсації у садівництві станом на 12 грудня 2014 року, на якій міститься відмітка про отримання (передачу) документів 15 грудня 2014 року. Позивач звертався до відповідача стосовно отримання відшкодування витрат по закладенню молодого саду, зокрема, листом від 7 жовтня 2015 року №101, однак відповідних перерахувань проведено не було.

Короткий зміст вимог і узагальнені доводи касаційної скарги, узагальнені позиції інших учасників справи:

5. Міністерство аграрної політики та продовольства України подало касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року. Просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

5.1 Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги полягають у тому, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, особа, яка подала касаційну скаргу, вказує на те, що відповідачем були дотримані всі вимоги, визначені Порядком №587, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014 року №65 «Про економію бюджетних державних коштів та недопущення втрат бюджету». Проте суди неповно встановили фактичні обставини справи з цього приводу і не надали їм правильну оцінку.

5.2 Вказує відповідач на відсутність його бездіяльності як головного розпорядника бюджетних коштів за державною програмою 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними», оскільки ним вжито всіх залежних від нього засобів для реалізації цієї програми в межах виділених бюджетних асигнувань.

5.3 Крім того, відповідач зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції на час відкриття провадження у справі), статті 123 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами по суті). З цього приводу вказує, що позивач претендував на компенсацію витрат, понесених у 2014 році. Проте до суду з позовом звернувся лише 11 грудня 2017 року, з пропуском встановленого чинною на той час статтею 99 КАС України шестимісячного строку на звернення до суду. Це є підставою для залишення позову без розгляду.

6. Позивач надав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено про законність і обґрунтованість судових рішень, які оскаржуються, та про безпідставність доводів касаційної скарги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 8 лютого 2020 року), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8. Норми матеріального права під час перевірки судом касаційної інстанції правильності їх застосування судами попередніх інстанцій застосовуються у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Перегляд справи судом касаційної інстанції здійснюється за правилами, встановленими КАС України (у редакції, чинній до 8 лютого 2020 року).

9. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Законом України від 16 січня 2014 року №719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, овочівництва, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» затверджені видатки у сумі 1000 000,00 грн.

11. Відповідно до пункту 1 Порядку №587 цей Порядок визначає механізм справляння збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства (далі - збір) в розмірах, встановлених Податковим кодексом України, та використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" (далі - бюджетні кошти).

12. За пунктами 3, 4 цього Порядку головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінагрополітики.

Бюджетні кошти розподіляються між галузями: виноградарство і садівництво - 85 відсотків; хмелярство - 15 відсотків.

До 5 відсотків бюджетних коштів, передбачених на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, спрямовуються на фінансування витрат з проведення науково-технічних досліджень та здійснення розробок у зазначених галузях, на фінансування витрат, пов`язаних із зміцненням матеріально-технічної бази галузевих наукових закладів та їх дослідних господарств, а також витрат, пов`язаних з участю України в науково-практичній роботі Міжнародної організації виноградарства та виноробства у порядку, визначеному Мінагрополітики.

13. Пунктом 5 Порядку №587 визначено, що бюджетні кошти надаються суб`єктам господарювання, які займаються виноградарством, садівництвом і хмелярством (далі - суб`єкти господарювання), незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності для компенсації здійснених у поточному бюджетному році витрат (без урахування сум податку на додану вартість) за такими напрямами, зокрема:

1) проведення робіт із закладення насаджень, догляду за ними до вступу у плодоношення (проектні роботи, підготовка ґрунту та посадка, догляд за насадженнями, спорудження шпалери, встановлення систем краплинного зрошення) та придбання матеріалів, необхідних для проведення таких робіт, - у межах затверджених Мінагрополітики нормативів витрат на 1 гектар, що визначаються з урахуванням зони закладення насаджень, схеми посадок та інших технологічних особливостей, а також витрат з виконання відповідних робіт;

2) придбання саджанців, використаних для ремонту молодих насаджень, які постраждали від несприятливих погодних умов, - у межах установлених Мінагрополітики нормативів;

8) придбання механізмів та техніки (в тому числі імпортного виробництва, яка не виробляється в Україні) для проведення технологічних операцій у виноградарстві, садівництві та хмелярстві і нового обладнання для сублімаційного висушування фруктів; модернізації холодильного та газового режимів зберігання у реконструйованих холодильниках ємністю від 500 тонн (за умови власного виробництва столових сортів винограду та плодів в обсязі, не меншому ємності такого холодильника) згідно з визначеним Мінагрополітики переліком.

Витрати, які підлягають компенсації, визначаються згідно з відповідним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Бюджетні кошти спрямовуються також на погашення бюджетної кредиторської заборгованості, зареєстрованої в органах Казначейства.

14. Суди встановили, що позивач є суб`єктом господарювання, який займається садівництвом. Відтак його діяльність підпадає під ознаки, за якими можливе надання коштів, затверджених Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» для здійснення витрат за бюджетною програмою «Державна підтримка розвитку хмелярства, овочівництва, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними».

15. Поряд з тим такому виділенню передує процедура, визначена пунктами 6-8, 10 Порядку №587.

16. Зокрема, пунктом 6 Порядку №587 визначено, що для розгляду заяв про компенсацію та документів, поданих суб`єктами господарювання, вирішення інших питань щодо виплати компенсації за рахунок бюджетних коштів Мінагрополітики утворює комісію в установленому ним порядку. Комісії із зазначених питань утворюють також Міністерство аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Севастопольська міська держадміністрації, до їх складу обов`язково входять представники відповідно Міністерства аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, головних управлінь агропромислового розвитку обласних, управлінь агропромислового розвитку районних та управління промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрацій, відповідних фінансових органів, органів Держфінінспекції і представників відповідних громадських організацій з правом дорадчого голосу.

Районні комісії та комісія, утворена Севастопольською міською держадміністрацією, проводять протягом п`яти робочих днів з моменту отримання від суб`єкта господарювання документів, передбачених пунктом 7 цього Порядку, виїзні перевірки для підтвердження фактичних обсягів робіт, виконаних відповідними суб`єктами господарювання.

17. Пунктом 7 цього Порядку визначено, що районні комісії (за їх відсутності - комісія, утворена Міністерством аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим або обласні комісії) і комісія, утворена Севастопольською міською держадміністрацією, приймають такі документи суб`єктів господарювання, передбачені для отримання компенсації витрат за напрямами, визначеними підпунктами 1-5 пункту 5 цього Порядку:

1) один раз на рік: документи, що посвідчують право на земельну ділянку (державні акти на право власності та постійного користування земельною ділянкою, договори щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтво про право на спадщину і договір оренди землі, що зареєстровані в установленому порядку); затверджену Мінагрополітики проектно-кошторисну документацію на створення, зрошення виноградників, плодово-ягідних насаджень та хмільників; акти інвентаризації станом на 1 червня виноградників, садів, ягідників та хмільників за встановленими Мінагрополітики формами; технологічні карти та кошториси на виконання робіт; довідку про банківські реквізити (у разі їх зміни надається повторно); зобов`язання щодо повернення до державного бюджету у місячний строк бюджетних коштів у разі встановлення контролюючими органами факту їх незаконного одержання та/або нецільового використання;

2) щомісяця до 5 числа: заяву про компенсацію; акт про фактичний обсяг виконаних робіт та витрат за встановленою Мінагрополітики формою; реєстри витрат з виконання робіт разом із завіреними копіями первинних бухгалтерських документів.

Крім того, на момент першого подання документів для отримання компенсації суб`єкти господарювання подають довідки про відсутність (наявність) заборгованості з виплати заробітної плати, сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), видані відповідними органами державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності заборгованостей такі довідки подаються повторно через півроку, у разі їх наявності - щомісяця до моменту погашення заборгованості.

У разі проведення посадки насаджень або їх ремонту суб`єкти господарювання додатково подають документи, що підтверджують походження садивного матеріалу та його категорію.

Документи приймаються до 15 грудня звітного бюджетного року.

18. Пунктом 8 Порядку №587 встановлено, що на підставі поданих відповідно до пункту 7 цього Порядку документів та результатів виїзних перевірок комісії, утворені Міністерством аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, Севастопольською міською держадміністрацією, обласні або районні комісії визначають попередні обсяги компенсації для кожного суб`єкта господарювання з урахуванням фактичних витрат та нормативів витрат на 1 гектар, під час розрахунку яких застосовується коефіцієнт повноти виконання робіт, що визначається як відношення фактично здійснених витрат з виконання таких робіт до затвердженого нормативу витрат.

Районні комісії, комісії, утворені Міністерством аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, Севастопольською міською держадміністрацією, та обласні комісії незалежно від результатів розгляду документів та проведених виїзних перевірок забезпечують надходження до Мінагрополітики щомісяця до 15 числа зведених відомостей про фактичні витрати та попередні обсяги компенсації і висновків за результатами проведення виїзних перевірок та аналізу отриманих документів за встановленими Мінагрополітики формами, актів про фактичний обсяг виконаних робіт та витрат, а в разі надходження відповідного запиту Мінагрополітики - інші підтвердні документи.

19. Згідно з пунктом 10 Прядку №587 для отримання компенсації витрат за напрямами, передбаченими підпунктом 8 пункту 5 цього Порядку, та за придбання ліній товарної обробки плодів суб`єкти господарювання подають утвореній Мінагрополітики комісії: довідки про відсутність (наявність) заборгованості з виплати заробітної плати, сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), видані відповідними органами державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; первинні бухгалтерські документи, що підтверджують придбання механізмів та техніки, ліній товарної обробки плодів, обладнання для сублімаційного висушування фруктів і для модернізації холодильного та газового режимів зберігання у реконструйованих холодильниках; акти інвентаризації насаджень за встановленими Мінагрополітики формами; звіт районної комісії (у разі її відсутності - звіт комісії, утвореної Міністерством аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим або обласної комісії) і комісії, утвореної Севастопольською міською держадміністрацією, про отримання суб`єктом господарювання механізмів та техніки, завершення монтажу та готовність до запуску ліній товарної обробки плодів, обладнання для сублімаційного висушування фруктів, модернізації холодильного та газового режимів зберігання у реконструйованих холодильниках, заявлених на компенсацію; зобов`язання щодо повернення до державного бюджету у місячний строк бюджетних коштів у разі встановлення контролюючими органами факту їх незаконного одержання та/або нецільового використання.

20. Абзацами 1 та 5 пункту 12 Порядку №587 визначено, що комісія, утворена Мінагрополітики, вивчає до 1 числа місяця, що настає за місяцем отримання документів, інформацію про попередні обсяги компенсації, подану комісіями, утвореними Міністерством аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською держадміністраціями, та визначає остаточний обсяг компенсації, що затверджується наказом Мінагрополітики у розрізі кожного суб`єкта господарювання із застосуванням знижувального коефіцієнта, який обчислюється на відповідний період, та з урахуванням узагальнених попередніх обсягів компенсації. У разі виникнення розбіжностей під час визначення обсягів компенсації між суб`єктами господарювання та відповідними комісіями остаточне рішення приймає утворена Мінагрополітики комісія.

На підставі інформації, поданої відповідно до пункту 10 цього Порядку, утворена Мінагрополітики комісія здійснює пропорційний розподіл бюджетних коштів для компенсації витрат з придбання обладнання, техніки та механізмів, що затверджується Мінагрополітики.

21. На підставі пункту 13 Порядку 587 Мінагрополітики може відмовити у виплаті компенсації витрат суб`єктам господарювання з таких підстав:

визнання їх банкрутами або порушення щодо них справи про банкрутство, перебування у процесі реорганізації чи ліквідації або наявність простроченої більш як півроку заборгованості за податковими зобов`язаннями, платежами до Пенсійного фонду України та заборгованості з виплати заробітної плати;

подання неповного пакета документів;

подання недостовірної інформації;

встановлення контролюючими органами факту нецільового та/або неефективного використання бюджетних коштів;

виявлення порушень технології створення та зрошення багаторічних насаджень;

невідповідність розрахунків попередніх обсягів компенсації затвердженим Мінагрополітики нормативам витрат;

відсутність врожаю з насаджень, які закладалися за рахунок бюджетних коштів, або їх низька врожайність (нижче 50 відсотків врожайності, передбаченої проектом) протягом трьох років з моменту вступу їх у плодоношення.

22. Суди попередніх інстанцій встановили, що до 15 грудня 2014 року (9 грудня 2014 року) позивачем подані до районної комісії передбачені цим Порядком документи. 15 грудня 2014 року відділом агропромислового розвитку Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області відповідачу надано Зведену відомість фактичних витрат та попередніх обсягів компенсації у садівництві станом на 12 грудня 2014 року, за якою визначено позивачу компенсацію в сумі 1 881 600,00 грн. Проте відповідач, на думку судів попередніх інстанцій, не вчинив жодної з дій, визначених Порядком 587 для виплати позивачу компенсації витрат за державною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними": Не вивчив подану документацію щодо проведення компенсації позивачу; не визначив остаточного обсягу компенсації, а у разі виникнення розбіжностей під час визначення обсягів компенсації між позивачем та профільною районною комісією Ужгородського району - не прийняв остаточного рішення; не видав наказу щодо виплати позивачу компенсації, як головний розпорядник бюджетних коштів і відповідальний виконавець відповідної бюджетної програми.

23. Суди першої та апеляційної інстанції у цій справі вважали це протиправною бездіяльністю відповідача у спірних правовідносинах.

24. Однак суд касаційної інстанції зауважує, що відповідач у спірних правовідносинах як головний розпорядник бюджетних коштів має, поряд з іншими вимогами, дотримуватись вимог бюджетного законодавства.

25. Зокрема, частинами 1 - 3 Бюджетного кодексу України встановлено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: 1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників.

Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

26. Частиною п`ятою цього Кодексу визначено, що головний розпорядник бюджетних коштів: отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу; розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, здійснює аналіз показників виконання бюджетних програм (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі.

27. Частинами першою - третьою статті 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Якщо в процесі виконання бюджету зміна обставин вимагає менших бюджетних асигнувань головним розпорядникам бюджетних коштів, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики (місцевий фінансовий орган) готує пропозиції про зменшення відповідного бюджетного призначення Державного бюджету України (місцевого бюджету). Кабінет Міністрів України (Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцева державна адміністрація, виконавчий орган відповідної місцевої ради) у двотижневий строк подає до Верховної Ради України (Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої ради) у встановленому порядку пропозиції про зменшення відповідних бюджетних призначень Державного бюджету України (місцевого бюджету).

28. Отже, у спірних правовідносинах відповідач є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними". Відповідно, вчинення ним будь яких дій щодо розпорядження коштами вказаної програми повинно відбуватись лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

29. Суди попередніх інстанцій встановили, що для фінансування вказаної програми Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» затверджені видатки у сумі 100 000,0 тис. грн. Проте постановою КМ України від 1 березня 2014 року №65 «Про економію коштів та недопущення втрат бюджету» Державній казначейській службі було визначено:

1) здійснювати платежі: у першочерговому порядку в повному обсязі - за видатками загального фонду державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату; придбання медикаментів та перев`язувальних матеріалів; забезпечення продуктами харчування; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; забезпечення роботи спеціалізованих санітарних автомобілів екстреної медичної допомоги (забезпечення пально-мастильними матеріалами, запасними частинами, послугами зв`язку); обслуговування державного боргу; поточні трансферти населенню; поточні трансферти місцевим бюджетам; оплату послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; дослідження і розробки, окремі заходи з виконання державних (регіональних) програм, субсидії та трансферти підприємствам, установам та організаціям в частині оплати праці з нарахуваннями, стипендій, оплати комунальних послуг та енергоносіїв; видатками за рахунок коштів резервного фонду бюджету; видатками спеціального фонду державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ та нарахування на заробітну плату, оплату комунальних послуг та енергоносіїв;

за іншими видатками, крім видатків, зазначених в абзаці першому цього підпункту, та наданням кредитів державного бюджету - з урахуванням ресурсної забезпеченості загального фонду державного бюджету, наявних та прогнозних залишків коштів на єдиному казначейському рахунку, зареєстрованих бюджетних зобов`язань та пріоритетності проведення видатків і надання кредитів;

2) здійснювати операції з погашення кредиторської заборгованості за капітальними видатками станом на 1 березня 2014 року виключно в обсягах, що відповідають обсягам, встановленим за результатами контрольних заходів Державної фінансової інспекції.

30. Згідно Правил складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2002 №1098, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 21 січня 2003 року за №47/7368 (пункт 10) зміни до паспортів бюджетних програм уносяться протягом бюджетного періоду шляхом затвердження їх у новій редакції в порядку, установленому для складання паспортів бюджетних програм, у разі:

прийняття змін до закону про Державний бюджет України, які призводять до зміни інформації та показників, затверджених у паспортах бюджетних програм;

передачі бюджетних призначень від одного головного розпорядника до іншого;

передачі нерозподілених бюджетних призначень на визначену в законі про Державний бюджет України мету між головними розпорядниками;

перерозподілу видатків за бюджетними програмами у межах загального обсягу бюджетних призначень, передбачених головному розпоряднику;

прийняття відповідних рішень щодо внесення змін до чинних порядків використання бюджетних коштів, які призводять до зміни інформації та показників, затверджених у паспортах бюджетних програм;

прийняття нормативно-правових актів, які призводять до зміни інформації та показників, затверджених у паспортах бюджетних програм;

внесення змін до розпису державного бюджету, які призводять до зміни результативних показників бюджетної програми;

внесення змін до спеціального фонду кошторису бюджетної установи в частині власних надходжень бюджетних установ, що призводять до виникнення нових напрямів використання бюджетних коштів.

31. У зв`язку з наведеним наказом Міністерства фінансів України та Міністерством аграрної політики та продовольства України від 20 червня 2014 року №239/711 прийняті зміни до паспорта бюджетної програми на 2014 рік за КПКВК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними", якими визначено завдання бюджетної програми - погашення кредиторської заборгованості, зареєстрованої в органах Державної казначейської служби за виконані роботи, пов`язані з розвитком садівництва, виноградарства, ягідництва та хмелярства. Затверджено використання бюджетних коштів для погашення заборгованості, зареєстрованої в органах Державної казначейської служби станом на 01.01.2014 в сумі 45 000,0 тис. грн. Нерозподілений залишок у сумі 55 000,0 тис. грн. Такі дії відповідача вчинені відповідно до вимог статті 23 Бюджетного кодексу України, на виконання вимог постанови КМ України від 01.03.2014 №65 «Про економію коштів та недопущення втрат бюджету» та з дотриманням Правил складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2002 №1098, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 21.01.2003 за №47/7368.

32. Ці кошти відповідачем були розподілені 14.07.2014 комісією відповідача та такий розподіл був затверджений наказом відповідача від 29.07.2014 №277. Станом на вказані дати позивач не мав зареєстрованої станом на 01.01.2014 року та підтвердженої контрольними заходами Державної фінансової інспекції заборгованості за програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними".

33. Крім того, суд касаційної інстанції зауважує, що на виконання Порядку №587 наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.05.2012 №303 затверджено Положення та склад комісії з питань державної підтримки розвитку виноградарства, садівництва і хмелярства. Пунктом 9 цього Положення встановлено, що комісія проводить засідання в міру надходження бюджетних коштів до спеціального фонду бюджету.

34. Суди встановили, що після розподілу коштів відповідно до рішення комісії від 14.07.2014 та наказу відповідача від 29.07.2014 №277 інші кошти для розподілу за програмою у 2014 році не надходили і Законами України про Державний бюджет України на 2015 та 2016 роки не передбачались. Документи позивача про бюджетне відшкодування витрат по закладенню молодого саду та будівництву холодильника надійшли на адресу відповідача у грудні 2014 року. Органами Державної фінансової інспекції попередній розмір компенсації по закладці молодого саду станом на 12.12.2014 підтверджено довідкою від 03.03.2015 №07-07/06 у сумі 1 478 912,0 грн.

35. За таких обставин та правового регулювання ні станом на час розподілу коштів відповідачем 29.07.2014, ні станом на грудень 2014 року, ні у 2015-2016 роках у відповідача не було обов`язку здійснити бюджетні зобов`язання на суму 1 478 912,0 грн. без відповідного бюджетного призначення і його дії відповідають одному з головних принципів бюджетної системи України, принципу цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями (стаття 7 Бюджетного кодексу України). Тому у цій справі відсутня протиправна бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах, а відтак і правові підстави для зобов`язання його вчинити певні дії.

36. Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій у цій справі неправильно застосували норми матеріального права, а саме не застосували норми статей 7, 22, 23 Бюджетного кодексу України, постанови КМ України від 01.03.2014 №65 «Про економію коштів та недопущення втрат бюджету», Правила складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2002 №1098, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 21.01.2003 за №47/7368, що є підставою, передбаченою статтею 351 КАС України, для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

37. Стосовно доводів касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм статті 99 КАС України у редакції до 15.12.2017 суд зазначає, що предметом позову була протиправна, на думку позивача, бездіяльність відповідача.

38. З приводу застосування норм статті 99 КАС України у зазначеній редакції Верховним Судом України в справі №п/800/259/15 висловлена правова позиція, згідно якої: «Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас за правилами частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд, отримавши позов, зобов`язаний з`ясувати чи має місце порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами, встановлених главою 8 КАС строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

У випадку, коли суб`єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб`єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.» (постанова від 24.11.2015).

38. З огляду на вказану правову позицію, від якої суд касаційної інстанції не вбачає підстав відступати, обставини справи, а також висновок про безпідставність позовних вимог позивача, вказані доводи відповідача в обґрунтування касаційної скарги відхиляються. Проте це не впливає на остаточне рішення по суті справи.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 345, 349, 351, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі №826/16263/17 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Фермерського господарства «Ранет» до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: В.М. Шарапа

Судді: А.А. Єзеров

С.М. Чиркін