Справа № 160/12734/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КСЕМ" про застосування заходів реагування, -

18.11.2021 до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 102167/21), в якому відповідач заперечив проти позову повністю, посилаючись на те, що автозаправний блок-пункт (АБП) для зберігання та роздрібного продажу дизельного палива, стосовно якого позивачем було проведено перевірку дотримання законодавству у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, розміщено на території об`єкту нерухомого майна, за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності 18, який належить СП ТОВ "ТРАНС- ГРУП". Розміщення АБП було здійснено на території, що була передана відповідачу в оренду відповідно до договору оренди № 10-20 від 03.12.2019р. Відповідно до листа Держпраці від 18.09.2019р. АЗС за адресою: м. Бровари, бульвар Незалежності 18, не є об`єктом підвищеної небезпеки та не підлягає включенню до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки. На підставі посвідчення № 2565 від 31.03.2021р. на проведення перевірки, відповідачем було проведено позапланову перевірку, за наслідками якої складено акт № 269 від 23.04.2021, в якому було встановлено допущення відповідачем 15 порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, через що позивач керуючись приписами ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, обрав захід впливу (захисту права) у вигляді зупинення роботи АБП. Однак, на думку відповідача, позивачем безпідставно обрано найсуворіший спосіб захисту серед існуючих. За наслідками перевірки позивач мав можливість прийняти рішення (припис) про усунення порушень законодавства, надавши достатній та реальний термін для усунення недоліків, а також мав можливість прийняти розпорядження з вимогою усунення недоліків із застосуванням штрафних санкцій, але він обрав найсуворіший спосіб захисту, який суперечить принципу визначеному ст. 3 Закону № 877 щодо співмірності при оцінці ризиків та доцільності заходу. Відповідачем зауважено, що за пунктом 1 встановлених порушень, позивач зазначає як порушення не забезпечення будівлі операторської системами протипожежного захисту, однак останнім не зазначено, якими системами не обладнано та чи повинні бути обладнані об`єкти, які не є об`єктами підвищеної небезпеки. Так, наприклад, пункт 5.5. ДБН В.2.5.-56:2014 - не підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації окремо розташовані застраховані одноповерхові наземні об`єкти громадського призначення, площа яких незалежно від їх ступеня вогнестійкості не перевищує 100м2. Позивач також зазначає про порушення п. 22 розділу 2 Правил пожежної безпеки України, однак цей пункт забороняє знижувати рівень безпеки об`єктів під час їх експлуатації, що є порушеним в даному випадку, позивачем не зазначено. Якими системами пожежної безпеки був обладнаний об`єкт нерухомого майна, малу частину якого було взято відповідачем в оренду, позивачем взагалі не досліджувалося та чи знижено чи підвищено пожежну безпеку об`єкту з моменту його введення в експлуатацію до моменту перевірки. За пунктом 2 встановлених порушень, позивач визначає, що об`єкт не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням, проте весь об`єкт нерухомого майна, як було зазначено вище не досліджувався. Позивачем не зазначено, яким обсягом протипожежного водопостачання має бути забезпечений резервуар для зберігання дизельного палива, обсягом 25м.куб., який не є об`єктом підвищеної небезпеки. Щодо всіх порушень, викладених в акті, визначено ризик настання пожежі та/або надзвичайної ситуації. Серед іншого, будь-яка діяльність, та навіть саме життя, може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій чи пожежі, які в принципі можуть завдати шкоди життю та здоров`ю людини, але в акті перевірки має бути визначено ризик настання негативних наслідків, відповідно до форми встановлення ризиків настання негативних наслідків, чого позивач не визначив.
У судове засідання 14 грудня 2021 року представники позивача та відповідача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також відсутність перешкод для розгляду справи за відсутності учасників процесу, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
31 березня 2021 року було видане посвідчення № 2565 на проведення позапланової перевірки щодо додержання (виконання) вимог нормативно- правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю «КСЕМ», за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 18, начальнику сектору забезпечення заходів з попередження надзвичайних ситуацій у Броварському районі ЦЗД ГУ ДСНС України у Київській області полковнику служби цивільного захисту Богдановичу Юрію Володимировичу.
Актом перевірки об`єкту Товариства з обмеженою відповідальністю «КСЕМ» щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту №269 від 23.04.2021 року(далі - Акт) встановлені наступні порушення:
- пункту 22 розділу ІІ, пункту 1.2 глави 1, розділу V ППБУ - Будівлю операторської не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до дод. А ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- пункту 22 розділу ІІ, пункту 2.1 глави 2, розділу V ППБУ - АЗС не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням для цілей пожежогасіння;
- пункту 22 розділу ІІ ППБУ, пункту 11.150, табл. 22 ДБН В.2.5.-20:2018 - Не забезпечено мінімальні протипожежні розриви (відстані) між технологічним обладнанням (наземного резервуара) АЗС, будівлею операторської та сусідніми будівлями на території підприємства;
- пункту 22 розділу ІІ ППБУ Планування території об`єкта не забезпечує недопущення розтікання пролитого палива, як на території так і за її межами;
- пункту 22 розділу ІІ ППБУ, пункту 10.8.21 ДБН Б.2.2-12:2018 - Допускається використання одностінного резервуару модульного наземного дизельного АЗС на території АЗС в межах населеного пункту;
- підпункту 9 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - На АЗС не встановлено вказівник місця знаходження найближчого зовнішнього протипожежного водопостачальника згідно ДСТУ;
- пункту 10.8 глави 10 розділу VІ ППБУ - Не виконано пристрої для заземлення автоцистерни під час зливання;
- пункту 1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ - АЗС не обладнано системами захисту будівель, споруд та зовнішніх установок підприємства від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;
- пункту 3.17 глави 3 розділу V ППБУ - Не проведено технічне обслуговування (перезарядку) існуючих первинних засобів пожежогасіння;
- пункту 3 розділу ІІ ППБУ - На об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим;
- пункту 16 розділу ІІ ППБУ - На об`єкті не організовано проходження навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки 3 посадовими особами та працівниками з отриманням відповідних посвідчень;
- ст. 57 КЦЗУ Початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання (орендарем) об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) здійснюється суб`єктом господарювання без поданої декларації відповідальності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
- пункту 10.1 глави 10 розділу VІ ППБУ - З персоналом АЗС не проведено навчання за програмою пожежно- технічного мінімуму з отриманням відповідних посвідчень;
- пункту 7 Положення про паспортизацію ПНО, пункту 1, 8 та додатку 2 Методики ідентифікації ПНО - Не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкту;
- ст. 20 КЦЗУ - Особам керівного складу не пройдено функціональне навчання у сфері цивільного захисту.
Вказаний акт перевірки підписано уповноваженою особою ТОВ «КСЕМ» Ткаченко А.С. без зауважень та заперечень, а також останнім отримано Акт перевірки 23.04.2021 року, про що свідчить його особистий підпис на ньому.
За результатами проведеної перевірки ГУ ДСНС України у Київській області звернулося до суду з цією позовною заявою про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, будівель та споруд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V), Кодексу цивільного захисту України, інших нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил (частина 1 статті 47 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
За змістом приписів ст.66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до пп. 27, 35 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 №3 (у редакції наказу ДСНС України від 12.11.2018 №661) Головне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
При цьому, згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Наведена норма кореспондується з приписами ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", якою передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Пунктом 7 статті 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
З аналізу наведених норм слідує, що адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити постанову про вжиття відповідних заходів реагування, в тому числі шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта .
Системний аналіз статей 1, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", підпункту 12 пункту 1 статті 67, пунктів 1, 2 статті 68, підпунктів 1, 4 пункту 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.
З матеріалів справи слідує, що під час проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "КСЕМ" виявлено численні порушення правил пожежної і техногенної безпеки, які зазначені в акті перевірки №269 від 23.04.2021р. та які створюють загрозу для життя та здоров`я людей.
При цьому, відповідно до пункту 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Як передбачено підпунктами 1, 3, 4, 5, 12, 13, 19, 21, 22, 23 пункту 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенно пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Крім цього суд зауважує, що станом на час розгляду справи відповідачем фактично не усунуто виявлених перевіркою порушень, при цьому, серед не усунутих порушень залишилися й ті, які створюють загрозу для життя та здоров`я людей.
При цьому, суд погоджується з доводами позивача відносно того, що наявність означених порушень вимог пожежної та техногенної безпеки створює реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки відсутність систем протипожежного захисту призводить до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після.
Не забезпечення зовнішнім протипожежним водопостачанням для цілей пожежогасіння призводить до невчасного гасіння та перешкоджання в гасінні пожежі. При відсутності систем протипожежного водопостачання виникає проблема у гасінні пожежі працівниками та пожежно-рятувальними підрозділами, що в свою чергу супроводжується збільшенням площі пожежі, матеріальними збитками, перешкоджає евакуації людей. Потрібно вчасно проводити технічне обслуговування, для того щоб системи знаходились в справному стані і могли використовуватися за призначенням. Відповідно дане порушення створює загрозу здоров`ю й життю людей.
У разі пошкодження резервуару з паливом означене може призвести до розливу горючих рідин з усіма негативними наслідками, у наслідок виникнення пожежі. Відсутність заземлення при зливі палива з автоцистерни може призвести до вибуху з усіма негативними наслідками, у наслідок виникнення пожежі. Відсутність блискавкозахисту може призвести до швидкого займання та появи пожежі внаслідок якої виникають небезпечні фактори (продукти горіння, чадний газ та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Не проведення ідентифікації об`єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій.
Порушення, зазначенні в акті перевірки, свідчать про те, що відповідачем не було забезпечено безпеку об`єкту, що перевірявся, на належному рівні шляхом забезпечення системами запобігання.
Пунктом 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Відповідно до п.24 вищезазначеної статті Кодексу цивільного захисту України, надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Отже, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі або надзвичайної ситуації з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та вплив небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Однак, відповідач, не зважаючи на встановлені перевіркою порушення, про наявність яких Товариству з обмеженою відповідальністю "КСЕМ" достеменно відомо з квітня 2021 року, свідомо експлуатує об`єкт із цими порушеннями правил і норм пожежної та техногенної безпеки, в тому числі і станом на час розгляду справи, чим створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Водночас, відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За наведених обставин, подальша експлуатація об`єкту відповідача із зазначеним в акті перевірки порушеннями пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (як працюючого персоналу, а також особам, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі).
При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю "КСЕМ" не надавалося жодних зауважень або заперечень до проведених заходів щодо перевірок та складених за їх результатами актів ані до суду, ані до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.
Станом на час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного усунення виявлених порушень у сфері пожежної безпеки та цивільного захисту, які зафіксовані в акті планової перевірки №269 від 23.04.2021р..
Захід реагування у вигляді повного зупинення роботи (експлуатації) цих об`єктів до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Наявність реальної загрози безпосередньо життю та здоров`ю людей є обов`язковою умовою для застосування заходів реагування.
Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил техногенної та пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо створення наявними порушеннями реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, суд виходить з того, що виявлені перевіркою порушення техногенної та пожежної безпеки є реальною загрозою для життя та здоров`я людей є не усунутими на момент розгляду справи судом, що підтверджено матеріалами справи.
Пожежа - це неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (стаття 2 Кодексу цивільного захисту України).
Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Неможливість своєчасного та належного оповіщення про пожежу, пожежогасіння, евакуації та надання допомоги людям створюють реальну загрозу їх життю та здоров`ю.
Застосована правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.06.2018р. у справі №826/4267/16.
Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.11.2018р. у справі №826/1024/18.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, відповідно до статті 139 КАС України витрати на сплату судового збору покладаються на позивача та не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 242 - 246, 247, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

Вжити заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі операторської та обладнання АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "КСЕМ", за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 18, до повного усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №269 від 23.04.2021 р..
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Повний текст судового рішення складений 14.12.2021.

Суддя О.В. Царікова