Справа № 163/2927/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 163/2927/21 пров. № А/857/7034/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року (прийняте у м. Любомлі суддею Чишієм Р. В. у письмовому провадженні) в адміністративній справі № 163/2926/21 за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Любомльського районного суду Волинської області із вказаним позовом та просив визнати протиправною і скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0764/20500/21 від 08 грудня 2021 року, якою його визнано винним у перевищенні більше ніж на 20 днів передбаченого статтею 95 МК України строку доставки до Волинської митниці увезеного 21 серпня 2021 року товару - автомобіля «ACURA RDX», що було виявлено 22 листопада 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що товар не міг бути доставлений у строк (до 31 серпня 2021 року) через поломку і перебування на ремонті. Ці обставини безпідставно не були взяті до уваги під час винесення оскаржуваної постанови, хоча Волинську митницю він своєчасно повідомив у встановленому порядку і просив продовжити строк доставки товару. Проте передбачених законодавством дій посадові особи митниці не здійснили, тому вважає, що провадження в справі проведено неповно і без з`ясування всіх обставин справи, а ознаки складу порушення митних правил в його діях не доведена.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також суд при винесенні рішення порушив та неправильно застосував норми матеріального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при ухваленні рішення про визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 470 Митного кодексу України та чи підлягає особа відповідальності, необхідно встановити чи підтвердила особа факт настання (ненастання) аварії (в розумінні Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму № 657), яка спричинила до перевищення встановленого строку доставки. Вказує, що саме для цього ним подавалась довідка від ФОП ОСОБА_2 та акт приймання-передачі, які підтвердили настання у транспортного засобу НОМЕР_1 /АС0190/ХО аварійного стану. Звертає увагу на те, що правильність та належність (відповідність вимогам Правил № 615) оформлення договірних документів стосується лише сторін договірного зобов`язання і не може стосуватись органів митної служби, які не вправі ревізувати суть взаємовідносин сторін у цивільно-правових відносинах.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, згідно із поданими ОСОБА_1 22 листопада 2021 року на митному посту «Доманове» Волинської митниці товарно-супровідними документами (інвойс № 238715026, CMR серії А № 30149) на виїзд з України в Республіку Білорусь прямував автомобіль «IVECO», номерний знак НОМЕР_1 /АС0190/ХО, який перевозив в режимі транзиту як товар автомобіль «ACURA RDX», номер кузова НОМЕР_2 , від компанії-продавця «Copart, Inc.» (США) в адресу покупця ОСОБА_3 (Вірменія).

Цей транспортний засіб було поміщено під митний контроль Одеській митниці, а водій перевізника ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_1 взяв зобов`язання доставити автомобіль на митний пост «Доманове» Волинської митниці до 31 серпня 2021 року.

31 серпня 2021 від ОСОБА_1 до Волинської митниці надійшла заява про продовження терміну доставлення товарів, що переміщувались транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_3 через його поломку.

На таку заяву 03 вересня 2021 р. митний орган оформив відмову в її задоволенні через ненадання належних документів на підтвердження факту поломки транспортного засобу.

Під час митного контролю на митному посту «Доманове» 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 надав довідку ФОП ОСОБА_2 про перебування автомобіля «IVECO», номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , на сервісній станції з 29 серпня 2021 року в несправному стані та акт здачі-приймання робіт на суму 1500 грн.

22 листопада 2021 р. інспектор Волинської митниці склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0764/20500/21 за ознаками частини четвертої статті 470 МК України. У протоколі зазначено вищенаведені обставини; вказано про невідповідність поданих ОСОБА_1 документів Правилам надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури від 28 листопада 2014 року № 615; зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 470 МК України за ознакою перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товару (транспортного засобу) більше ніж на 20 діб.

Протокол складався в присутності ОСОБА_1 , про що свідчать його підписи у відповідних графах бланку.

У протоколі зазначено, що його розгляд відбудеться 08 грудня 2021 року на Волинській митниці.

Цього дня начальник Волинської митниці ДФС Гузь А. І. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 470 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0764/20500/20 і наклв стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що під час розгляду протоколу, винесення постанови і накладення на позивача адміністративного стягнення суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позивач не надав передбачених законодавчими приписами документів, які у встановленому порядку підтверджували б факт аварії, що унеможливлювало виконання ним зобов`язання, взятого перед Одеською митницею.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України (далі МК України) транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 3 частини першої статті 93 МК України встановлено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 95, частини восьмої статті 102 МК України до строку транзитного перевезення не включається повна втрата товарів, транспортних засобів внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із частинами першою, другою статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

У разі порушення зобов`язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів, чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 460 МК України передбачено, зокрема, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ввіз в митному режимі транзиту автомобіль «ACURA RDX», номер кузова НОМЕР_2 , і мав доставити його з Одеської митниці на митний пост «Доманове» Волинської митниці до 31 серпня 2021 року. Станом на час складання протоколу про порушення митних правил позивач перевищив встановлений статтею 95 МК України строк транзиту, більш ніж на 20 діб.

Основним аргументом невивезення автомобіля «ACURA RDX», номер кузова НОМЕР_2 , у визначені статті 95 МК України строки, позивач вказує перебування на ремонті з 29 серпня 2021 року по 19 листопада 2021 року автомобіля «IVECO» НОМЕР_1 / НОМЕР_4 , який перевозив в режимі транзиту як товар автомобіль «ACURA RDX», номер кузова НОМЕР_2 .

Проте, колегія суддів апеляційного суду ці доводи до уваги не приймає з огляду на таке.

Частиною першою статті 192 МК України передбачено, що, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Отже, лише внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, особа може бути звільнена від відповідальності за порушення митних правил передбачених, зокрема, частини 4 статті 470 МК України.

Визначення аварії наведених в цій статті понять надано в пункті 2 розділу Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 (далі - Порядок № 657).

У пункті 2 розділу VIII Порядку № 657 наведено визначення термінів, зокрема:

аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII Порядку № 657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З наведеного видно, що сама по собі заява позивача від 31 серпня 2021 року щодо продовження терміну доставлення до митного органу призначення товарів, які переміщуються вантажним автомобілем «IVECO» НОМЕР_1 / НОМЕР_4 в режимі транзит по причині поломки транспортного засобу, не може розцінюватися як доказ, який підтверджує факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження в справі про порушення митних правил.

Також, доказів того, що ремонт цього автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, в розумінні п.п. 2, 3, 5 розділу VIII Порядку № 657, позивачем не надано. До вказаної заяви не долучено жодних підтверджуючих документів, а при прийнятті даної заяви відповідачем констатовано факт відсутності Довідки СТО.

Відтак, заява позивача про продовження терміну доставлення товару до митного органу призначення не є належним доказом у справі, оскільки не містить відомостей, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Із матеріалів справи видно, що під час митного контролю на митному посту «Доманове» 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 надав довідку ФОП ОСОБА_2 про перебування автомобіля «IVECO» НОМЕР_1 /AC0190ХО на сервісній станції з 29 серпня 2021 року в несправному стані та акт здачі-приймання робіт на суму 1500 грн.

Колегія суддів суд звертає увагу на те, що зміст вказаних доказів щодо ремонту транспортного засобу не містить інформації про те, що ремонт транспортного засобу був вимушеним чи зумовлений наслідком аварії або дії обставин непереборної сили, тобто надані позивачем докази не є належними та достатніми для засвідчення несправності автомобіля, що могла перешкодити його вивезенню за межі митної території України в строки, визначені законодавством.

Така поломка автомобіля не є в розумінні норм МК України аварією чи дією обставин непереборної сили, з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил.

Вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, оскільки обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність, а аварії небезпечна подія техногенного характеру.

Також, колегія суддів зазначає, що ФОП ОСОБА_2 не є суб`єктом, який наділений правом видавати відповідні документи, що підтверджують наявність аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні п.п. 3, 5 розділу VIII Порядку № 657.

Крім того, з акта № б/н здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11 листопада 2021 року неможливо ідентифікувати транспортний засіб, на якому були проведені відповідні ремонтні роботи.

Посилання скаржника на те, що довідка від ФОП ОСОБА_2 та акт приймання-передачі підтверджують настання у транспортного засобу НОМЕР_1 /АС0190/ХО аварійного стану є безпідставними, оскільки поняття «аварійний стан транспортного засобу» та «аварія» не є тотожними за змістом, аварійний стан транспортного засобу не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення митних правил передбачених, зокрема, частини четвертої статті 470 МК України.

Перебування автомобіля «IVECO» НОМЕР_1 / НОМЕР_4 , що перевозив в режимі транзиту автомобіль «ACURA RDX», номер кузова НОМЕР_2 , в ремонті, на переконання суду апеляційної інстанції, не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, тому положення частини першої статті 460 МК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позаяк ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває в митному режимі «транзит», в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 470 МК України, а, отже, оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих митному органу, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року в адміністративній справі № 163/2926/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 29 червня 2022 року.