Справа № 280/3351/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року Справа № 280/3351/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б)

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач, ГУ ПФУ в Запорізькій області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Дніпро) (далі відповідач, Відділ примусового виконання рішень), у якій позивач просить суд: скасувати постанову старшого державного виконавця Частюка В.І. від 10.02.2022 ВП №65279423 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 10 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з оскаржуваною постановою про накладення штрафу, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.05.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.06.2022 визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та поновлено такий строк. Відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін. Крім того, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 (далі третя особа, ОСОБА_1 ).

29.06.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що у квітні 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №337/6444/14а, виданого 21.01.2015 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про зобов`язання Управління провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 06.04.2014 державну пенсію на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі не нижче 8 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі 75 % розміру прожиткового мінімуму, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих сум.

Управління повідомило Відділ примусового виконання рішень, що на виконання вказаного виконавчого документа відповідачем стягувачу здійснено нарахування пенсії у розмірі 22 934,16 грн., однак вказану суму не виплачено. У грудні 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на Управління штрафу у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання виконавчого листа №337/6444/14а, виданого 21.01.2015 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя. Оскільки станом на 10.02.2022 вказаний виконавчий документ не був виконаний в частині виплати нарахованої суми пенсії, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду без поважних причин. Звертає увагу, що спірна постанова про накладення штрафу винесена у відповідності до норм Закону №1404-VIII. Просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі наявних матеріалів судом встановлено такі обставини.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2014 у справі №337/6444/14-а, яке набрало законної сили 10.12.2014, визнано неправомірними дії УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 з 06.04.2014 року державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, всупереч положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано УПФУ у Хортицькому районі м.Запоріжжя провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 з 06.04.2014 року державну пенсію на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі не нижче 8-ми розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі 75% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих сум.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.04.2018 у справі №337/6444/14-а заяву ОСОБА_1 задоволено. Замінено у виконавчому провадженні за виконавчим листом у справі №337/6444/14-а; провадження №2-а/337/178/2014 на виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.10.2014, виданого 21.01.2015 року сторони:

стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 ;

боржника - Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя, на правонаступника - Правобережне обєднане управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя (. Місцезнаходження 69076, м.Запоріжжя, вул..Запорозького козацтва 25а).

Поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 21.01.2015 року справа №337/6444/14-а.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2021 у справі №№337/6444/14-а заяву ОСОБА_1 про заміну сторони боржника її правонаступником задоволено.

Замінено сторону боржника у виконавчому провадженні щодо виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя по адміністративній справі № 337/6441/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, з Правобережного об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя (), на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ().

26.04.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Частюком В.О. відкрито виконавче провадження №65279423 з примусового виконання виконавчого листа №337/6444/14а, виданого 21.01.2015 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про зобов`язання Управління провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 06.04.2014 державну пенсію на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі не нижче 8 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі 75 % розміру прожиткового мінімуму, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих сум.

В межах виконавчого провадження №65279423 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Частюком В.О. винесено постанову про накладення штрафу, якою за не виконання рішення суду на позивача накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн.

В постанові зазначено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 26.04.2021 про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Листом від 19.05.2021 за вих.№0800-0902-6/34379 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду, а саме стягувачу донараховано 22 934,16 грн. Грошові кошти у розмірі 22 934,16 грн. боржником не виплачені. Станом на 23.12.2021 рішення суду, боржником в частині виплати коштів стягувачу 22 934,16 грн. не виконано. 23.12.2021 на підставі наведеного державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, якою на Управління накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн. та зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів. 11.01.2022 на адресу боржника направлено вимогу вих.№146-1-03.1, якою зобов`язано надати до Відділу примусового виконання рішень підтвердження виконання судового рішення. Листом від 14.01.2022 за вих.№0800-0902-6/3415 боржник повторно повідомив про часткове виконання рішення суду, а саме про донарахування стягувачу 22 934,16 грн. На підставі наведеного станом на теперішній час боржником рішення суду не виконано.

Вищевказані обставини, наведені в оскаржуваній постанові про накладення штрафу, підтверджується матеріалами виконавчого провадження №65279423, які наявні в матеріалах адміністративної справи.

У листі Управління від 14.01.2022 за вих.№0800-0902-6/3415 повідомлено відповідача, що сума, нарахована за рішенням суду не може бути виплачена за рахунок коштів Пенсійного фонду України без відповідного фінансування з державного бюджету України. Пенсійний фонд України реалізовує бюджетну програму КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок і підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України», згідно із якою Пенсійному фонду України виділяються кошти на виплату пенсій у розмірах, визначених законодавством (головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня Пенсійний фонд України). Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. З огляду на вищевикладене, рішення у справі №337/6444/14-а виконане Головним управлінням в межах покладених судом зобов`язань та з урахуванням повноважень, наданих чином законодавством до відкриття виконавчого провадження №65279423.

Не погодившись з постановою від 25.06.2021 про накладення на Управління штрафу у розмірі 10 200,00 грн. за не виконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Це означає, що судове рішення підлягає обов`язковому виконанню незалежно від волевиявлення особи, яка за таким рішенням має певне зобов`язання, а при відмові від виконання судового рішення в добровільному порядку, держава гарантує його примусове виконання.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 16 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Згідно з цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, дійшов висновку, що саме поважність причин як умови, з якою Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення, є тією обставиною, якій державний виконавець і суди мають надати належну правову оцінку.

Судом встановлено, що пенсійним органом виконано рішення суду у справі №337/6444/14-а в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії, а саме нараховано ОСОБА_1 пенсію у розмірі 22 934,16 грн.

Разом з тим, на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 10.02.2022 виплата донарахованої суми пенсії у розмірі 22 934,16 грн. не здійснена, у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

Суд зазначає, що обставини, які повідомлені позивачем свідчать, що невиплата в перерахованої пенсії за судовим рішенням зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а власне з відсутністю фінансуванням витрат на виплату цих пенсій.

Позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету на виплату перерахованих сум пенсії не виділялись, що підтверджується відповідними доказами: бюджет Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на 2021 рік; Зміни, що вносяться до бюджету Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на 2021 рік; лист Пенсійного фонду України про необхідність збільшення коштів на виплату за судовими рішеннями.

Також судом враховується, що вимогою державного виконавця від 11.01.2022 №146-1-031 було зобов`язано Управління в триденний термін з моменту отримання вимоги державного виконавця надати до Відділу примусового виконання рішень підтвердження виконання рішення.

Не виконання позивачем вказаної вимоги й стало підставою для винесення спірної постанови про накладення штрафу від 10.02.2022.

Згідно із підпунктом 1-1 пункту 14 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України затвердження бюджетів фондів загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування протягом місяця з дня набрання чинності законом про Державний бюджет України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» набрав чинності 01.01.2022. Вищезазначене дає підстави для висновку, що позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення протягом трьох днів з дня отримання вимоги від 11.01.2022, оскільки кошти з Державного бюджету не виділялись. Відтак, у контексті обставин цієї справи, не можна дійти висновку, що позивачем не було здійснено виплату нарахованої пенсії у розмірі 22 934,16 грн. без поважних причин.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка міститься у постанові від 21.02.2018 у справі №814/2655/14, від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18, від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та від 15.04.2020 у справі №811/1324/18.

Крім того, судом встановлено, що державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про не визнання причин невиконання рішення суду неповажними.

Також судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (К/9901/1598/18), згідно якого невиконання судового рішення скаржником в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 10.02.2022 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Частюка Віталія Олександровича від 10.02.2022 ВП 65279423 про накладення штрафу.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; ;

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Дніпро), місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164; .

Третя особа - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 30.06.2022.

Суддя К.В. Мінаєва