Справа № 380/7112/22
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7112/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

визнати дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови підготувати і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування позову зазначено, що згідно з витягу наказу №831 о/с від 06.11.2015 "По особовому складу" виданого ГУ МВС України у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено з 06.11.2015. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить 20 років 02 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні 25 років 07 місяців 26 днів. 17.01.2022 позивач звернувся до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" із заявою про підготовку документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Проте, ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" надано Лист (відповідь) від 17.02.2022 №33/34-651 про відмову в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років. 18.02.2022 позивач звернувся до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" із заявою про направлення його документів для розгляду питання про визначення права на призначення пенсії за вислугу років (з врахуванням пільгового стажу) до структурного підрозділу МВС України. Відповідно до листа від 31.03.2022 №3/34-960 ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" повідомила позивача про скерування документів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України для призначення пенсії за вислугою років. У відповідь Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України повернув матеріали, оскільки позивач не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом, відповідно оформлення та подання документів до пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років відсутні. Позивач вважає таку бездіяльність МВС України протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 09.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

14.06.2022 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представник зазначає, що саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років, а позивач, такої вислуги, у мінімально-визначеному законодавством розмірі, не має, а тому права на призначення пенсії не здобув.

21.06.2022 представником позивача подано відповідь на відзив. На спростування аргументів відповідача покликається на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, відповідно до якої Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступив від раніше викладених висновків Верховного Суду та дійшов висновку, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставин.

Наказом Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 6 листопада 2015 року №831 о/с капітана міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору карного розшуку Личаківського районного відділу ЛМУ ГУМВС, звільнено з 6 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 г (через скорочення штатів). Вислуга років ОСОБА_1 станом на 6 листопада 2015 року складає 20 рік 02 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні 25 років 07 місяців 26 днів.

17 січня 2022 року позивач звернувся до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" з заявою про підготування та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

17 лютого 2022 року листом №33/34-651 ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" повідомило ОСОБА_1 про наявність у нього календарної вислуги років 20 років 02 місяці 05 днів, яка не дає права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону.

18 лютого 2022 року позивач звернувся до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" з заявою про скерування документів для розгляду питання для визначення права на призначення пенсії за вислугою років (із врахуванням пільгового стажу) до Департаменту персоналу МВС України.

Листом від 31.03.2022 року №33/34-960 ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" скерувало до Міністерства внутрішніх справ України департаменту пенсійних питань та соціального захисту матеріали ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України листом від 12.04.2022 №9303/49-2022 повернув матеріали без реалізації до ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області", оскільки у ОСОБА_1 наявна календарна вислуга років 20 років 02 місяці 05 дні, яка не дає права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону.

Позивач не погодився з такою бездіяльністю відповідача та звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, судом встановлено наступне.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для правильного вирішення публічно-правого спору, предметом оскарження в якому є рішення суб`єкта владних повноважень, обов`язковим є перевірка такого рішення на відповідність критеріям, визначеним у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, чи прийняте (вчинене) таке рішення: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі, зокрема, в органах внутрішніх справ визначає Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

У силу пункту "б" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину і обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б-д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 17 названого Закону, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується: служба в органах внутрішніх справ, ... на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту в пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

При цьому, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.

Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393" .

Як вбачається з матеріалів справи, вислуга років позивача становить: календарна 20 років 02 місяці 05 днів; пільгова 25 років 07 місяців 26 днів.

Таким чином, судом встановлено, що вислуга років позивача з урахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 25 років 07 місяців 26 днів, а відтак, суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що позиція відповідача у спірних відносинах ґрунтується на помилковому розумінні положень статтею 12 Закону №2262-ХІІ.

Лист Департаменту від 12 квітня 2022 року №9303/49-2022 не містить посилань на інші обставини, що свідчили б про відсутність у позивача права на призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

З метою повного та всебічного захисту прав ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, яка викладена у листі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України за №9303/49-2022 від 12.04.2022 щодо оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", з врахуванням висновків суду у даному рішенні.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, яка викладена у листі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту за №9303/49-2022 від 12.04.2022 щодо оформлення та подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ".

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", із урахуванням висновків, наданих судом у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справи України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.