Справа № 280/8223/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8223/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Запорізьке кар`єроуправління"

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року (м. Запоріжжя, суддя Калашник Ю.В.) у справі № 280/8223/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запорізьке кар`єроуправління"

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

У вересні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Запорізьке кар`єроуправління" (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач), у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 284063 від 08.06.2021.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №284063 від 08.06.2021 є правомірною, а підстави для її скасування відсутні.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги позивача мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги здійснення зважування транспортного засобу під час руху, який в свою чергу перевозив сипкий вантаж, що зсувається під час руху транспортного засобу. Крім того, позивач вважає, що суд не врахував відсутність відповідної методики зважування. Також, позивач зазначає, що посадова особа відповідача не надала на вимогу перевізника під час габаритно-вагового контролю свідоцтва про перевірку ваг чи свідоцтва про їх метрологічну атестацію. Крім того, позивач вказує, що акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів і талон (довідка) про результати здійснення габаритно-вагового контролю не містять відомостей про обладнання, яким проведено зважування, зокрема його заводський номер технічні характеристики, відсоток похибки, тощо. Також, позивач зазначає, що особа, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль вважала всі осі автомобіля одиночними та перевищень не виявила.

З цих підстав, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався, відзив на апеляційну скаргу позивача до суду не подав.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що 20.05.2021 позивач здійснював перевезення щебню гранітного фракції 10-20 з м.Запоріжжя до м.Дніпро (вантажоодержувач ТОВ «ФІРМА «ДІКАТ») транспортним засобом МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 .

20.05.2021 о 12 год. 12 хв. на пункті габаритно-вагового контролю на а/д Н-08 477 км +100 м, посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено перевірку транспортного засобу автомобіля марки МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який належить позивачу, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

За результатами габаритно-вагового контролю складено акт №027174 від 20.05.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що проведено перевірку вищевказаного транспортного засобу, суб`єкт що перевіряється ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління», водій ОСОБА_1 , найменування вантажу щебінь 10-20, фактична маса 26,15 т (нормативно допустима 40,00 т), осьові навантаження 6,1/9,95/10,1 (при нормативно допустимих 11/16).

Результати габаритно-вагового контролю відображені у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.05.2021 №045774.

За результатами проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.05.2021 №285095, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме: «порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, перевищення становить 25,31 %».

08.06.2021 Придніпровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки стосовно позивача винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №284063. Вказаною постановою на підставі абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Вважаючи постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив, що підставою для винесення спірної постанови стало встановлення факту перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а саме: встановлено фактичне навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу 20,05 т відповідно, при нормативно допустимому 16 т на вісь, що підтверджується актом №027174 від 20.05.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Суд першої інстанції звернув увагу, що на теперішній час відсутня офіційна затверджена методика зважування сипучого вантажу по осях. Натомість, саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, а відтак доводи про сипучість вантажу є безпідставними. Крім того, суд зауважив, автомобіль на ваги заїжджає повільно, зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а отже швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу. Також, суд відхилив доводи позивача по відсутність в талоні моделі вагів, їх серійного номеру та технічних характеристик, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено законодавчих вимог щодо обов`язкового зазначення цих відомостей.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, приписами статті 34 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник повинен зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Частиною 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» установлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно приписів абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі ПДР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок №879 в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку №879 визначено, що цей порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах.

Відповідно до пп.2, 4, 11 пункту 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку №879).

Згідно з пунктами 4, 6 Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктами 12, 13 Порядку №879 визначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до приписів пунктів 15, 16, 18, 20 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені приписами Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті».

Пунктом 21 Порядку №1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно приписів пункту 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Апеляційним судом встановлено, що спірна постанова №284063 від 08.06.2021 винесена за фактом перевезення вантажу транспортним засобом позивача із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а саме: встановлено фактичне навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу 20,05 т відповідно, при нормативно допустимому 16 т на вісь, що підтверджується актом №027174 від 20.05.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Щодо доводів апеляційної скарги про зважування транспортного засобу під час руху та перевезення сипучого вантажу.

Так, пунктом 22.2 ПДР визначено, що водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Крім того, відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568 (далі Правила №363), типи та кількість рухомого складу, потрібного для виконання перевезень вантажів, визначаються перевізником залежно від обсягу і характеру перевезень.

Згідно з пунктами 8.14, 8.15, 8.19 Глави 8 Правил № 363 навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення. При вантаженні в один автомобіль важких і легких за масою вантажів важкі розміщують унизу, а легкі зверху. Вантажі розміщують так, щоб вага вантажу рівномірно розподілялася між автомобілем і причепом.

Відповідно до пунктів 8.20, 8.21 Глави 8 Правил № 363 водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню. Виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Пунктами 12.1, 12.5 Глави 12 Правил № 363 передбачено, що при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Відтак, колегія суддів зазначає, що водій, який здійснює вантажні перевезення великоваговим автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, автомобіль на ваги заїжджає повільно, зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а отже швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про здійснення зважування транспортного засобу під час руху та перевезення сипкого вантажу, який зсувається під час руху.

Відносно доводів апеляційної скарги про відсутність відповідної методики зважування.

Дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на осі вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону № 3353-ХІІ, статті 33 Закону України від 08.09.2005 № 2862-IV «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, апеляційний вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671 пункту 19 Порядку № 879, в якій було вказано про те, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі № 420/3371/21.

Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність відповідної методики зважування є безпідставними.

Відносно доводів апеляційної скарги, що посадова особа відповідача не надала на вимогу перевізника під час габаритно-вагового контролю свідоцтва про перевірку ваг чи свідоцтва про їх метрологічну атестацію.

Так, колегія суддів зазначає, що приписи пунктів 12, 13 Порядку №879 не встановлюють обов`язку для посадових осіб Укртрансбезпеки під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт та здійснення габаритно-вагового контролю, надавати на вимогу перевізника свідоцтва про перевірку ваг чи свідоцтва про їх метрологічну атестацію.

В свою чергу, Акт №027174 підписаний водієм транспортного засобу позивача без жодних зауважень, зокрема без відомостей про ненадання йому на його вимогу свідоцтва про перевірку ваг чи свідоцтва про їх метрологічну атестацію.

Відтак, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про ненадання відповідачем під час габаритно-вагового контролю свідоцтва про перевірку ваг чи свідоцтва про їх метрологічну атестацію.

Відносно доводів апеляційної скарги про те, що акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів і талон (довідка) про результати здійснення габаритно-вагового контролю не містять відомостей про обладнання, яким проведено зважування.

Так, форма Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів визначена додатком 3 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05 2013 р. № 422 «Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів».

Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначена додатком 1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, який затверджено наказом Міністерство інфраструктури України та Міністерство внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що форми акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю не передбачають зазначення в них відомостей про обладнання, яким проведено зважування.

З огляду на це, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів і талон (довідка) про результати здійснення габаритно-вагового контролю мають містити відомості про обладнання, яким проведено зважування.

Відносно доводів апеляційної скарги про те, що особа, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль, вважала всі осі автомобіля одиночними та перевищень не виявила.

Колегією суддів встановлено, що акт №027174 від 20.05.2021 містить відомості про нормативно допустимі осьові навантаження в 11 та 16 тон, що відповідно дорівнює допустимим навантаженням на одиночну та здвоєну ось згідно приписів п. 22.5 ПДР.

Відтак, оскільки у акті №027174 від 20.05.2021 вказані допустимі навантаження саме на одну одиночну ось та одну здвоєну ось, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що особа, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль, вважала всі осі автомобіля одиночними.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №284063 від 08.06.2021 є правомірною, а доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізьке кар`єроуправління" залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі № 280/8223/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко