Справа № 300/6719/21
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2022 р. справа № 300/6719/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат Саламандик А.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 106 539,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в день звільнення 05.05.2021 позивачу мала бути виплачена одноразова грошова допомога при звільненні, однак така допомога виплачена відповідачем не в день звільнення, а 11.10.2021 року. Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських зі служби в поліції не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення, однак такі питання врегульовані Кодексом законів про працю в Україні, у зв`язку з чим вважає, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у визначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Сума коштів, яка підлягає нарахуванню за затримку з 06.05.2021 року по 11.10.2021 року та яку позивач просить стягнути з відповідача складає 106 539,54 грн.

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.39-49). Вказав, що нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не встановлено строків виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та діюче законодавство не містить приписів щодо обов`язкової виплати вказаної допомоги у день звільнення особи зі служби. Проте відповідно до Порядку №260 встановлено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом 5 робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією. За загальним правилом пріоритетним є норми спеціального законодавства, а трудове підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Тому, оскільки законодавством встановлено строки виплати такої допомоги, та які відповідачем не пропущено, застосування до спірних правовідносин положень ст. 117 КЗпП є неможливим. Станом на 05.05.2021 року одноразова грошова допомога при звільненні позивачу не виплачена, у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань, проте вказана допомога була виплачена позивачу після надходження вказаних коштів від розпорядника в межах 5 робочих днів. Також вказав на невірний розрахунок позивачем середнього заробітку. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача скористався правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні передбачена статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а порушення строків її виплати передбачає відповідальність встановлену трудовим законодавством.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що, відповідно до витягу з наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (по особовому складу) №118 о/с від 21.04.2021 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням), стаж вислуги для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає - 21 років 08 місяців 23 дні.

25.08.2021 позивач звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із інформаційним запитом щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідач листом від 10.09.2021 №С-2097/42-03/02-21 повідомив позивача про те, що оскільки кошторисом Департаменту не передбачено видатки на виплату вказаної допомоги, потребу у коштах направлено до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України. Після надходження коштів на виплату зазначеної допомоги необхідна сума буде зарахована на картковий рахунок протягом 5 робочих днів.

Також судом встановлено, що одноразова грошова допомога була зарахована на картковий рахунок позивача 11.10.2021 року в розмірі 80 661,36 грн.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо виплати одноразової допомоги при звільненні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Абзацом 4 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 передбачено виплату, зокрема поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

На виконання зазначеної норми та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 затверджено Порядок №260.

Розділом VI Порядку №260 передбачені особливості виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Відповідно до п. 2 Порядку №260 поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У той же час, п.8 зазначеного Порядку визначено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Суд зазначає, що відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 дійшла правового висновку, що за змістом приписів ст.ст. 94, 116, 117 КЗпП, заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

У вказаній справі Верховний Суд зазначає, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. В разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України, норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Отже, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання можливості застосування у даному випадку положень ст.ст. 116, 117 КЗпП України, якими передбачено відповідальність роботодавця у разі порушення строків проведення виплат, що належали особі при звільненні, слід виходити з того, чи включається одноразова грошова допомога до виплат, що провадяться саме в день звільнення.

Так, питання грошового забезпечення поліцейських врегульовано ст.94 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Розділом VI Порядку №260, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016, передбачені особливості виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Як вже було зазначено, відповідно до п.8 зазначеного Порядку визначено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Водночас Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.07.2020 №539 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260» виключений пункт 23 розділу І Порядку №260, яким було передбачено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, починаючи з 21.08.2020 (дата набрання чинності Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.07.2020 №539 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260») спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок виплати грошового забезпечення поліцейським, встановлено порядок та строк виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно з яким у відповідача за певних обставин відсутній обов`язок здійснювати виплату такої допомоги в день звільнення поліцейського.

Отже, строки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби врегульовані спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, а саме Порядком №260, відповідно до якого виплата вказаної допомоги не проводиться у день звільнення.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби не належить до виплат, що провадяться саме в день звільнення.

Натомість, положення ч. 1 ст. 116 КЗпП України стосуються лише тих видів грошових коштів, виплата яких здійснюється у день звільнення.

При цьому, ст.117 КЗпП України, пов`язує виникнення обов`язку з нарахування середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із невиплатою з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум саме у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Отже, оскільки одноразова грошова допомога при звільненні зі служби підлягає виплаті у строки, визначені п. 8 розділу VI Порядку №260, які є відмінними від визначених ст. 116 КЗпП України, суд доходить висновку, що норми ст. 117 КЗпП України, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач звільнений зі служби в поліції з 05.05.2021, тобто після набрання чинності Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.07.2020 № 539 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260» до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260.

Відповідно виплата одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу мала здійснюватися відповідно до вимог пункту 8 розділу VI Порядку та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, який є спеціальним нормативно-правовим актом.

Як встановлено з матеріалів справи, у зв`язку з відсутністю коштів на виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України листом від 20.05.2021 №5681/42-03/01-21 надіслав до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України інформацію про потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейським станом на травень 2021 року, в тому числі, позивачу.

04 жовтня 2021 року з Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України на рахунок відповідача надійшли кошти на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейських в розмірі 16 978 300 гривень (КЕКВ 2112).

07 жовтня 2021 року позивачу була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 81 889,45 гривень, що за винятком військового збору 1,5 % складає 80 661,36 гривень, згідно платіжного доручення від 07.08.2021 №1392, одержана банком 08.10.2021 року. Кошти поступили на банківський рахунок позивача 11.10.2021 року.

Отже одноразова грошова допомога при звільненні виплачена відповідачем протягом п`яти робочих днів після надходження коштів в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські, тобто з дотриманням вимог пункту 8 розділу VІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби в поліції).

З огляду на викладене вище, враховуючи, що порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію», який містить відсильну норму на Порядок №260 в частині, що стосується виплати грошового забезпечення, зокрема й одноразової грошової допомоги при звільненні, беручи до уваги виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у терміни, визначені Порядком №260, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у порядку та у строки, визначені чинним на дату звільнення позивача зі служби спеціальним законодавством, норми якого є пріоритетними, а отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

За наведених обставин, враховуючи нормативне регулювання спірного питання, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити виплату середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, , вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.