Справа № 420/986/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/986/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 25994,73 грн

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , в якому просить:

стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 25994,73 грн. на бюджетний рахунок - №UА4, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/18010200.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суми податкового боргу, що підлягають стягненню в судовому порядку та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом загалом становить 25994,73 коп., а саме по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті нарахування по податковим повідомленням-рішенням:

№0-1551 від 13.04.2020 року на суму податкових зобов`язань 23022,07 грн;

№0-1551 від 16.06.2021 року на суму податкових зобов`язань 1486,33 грн;

№0-1551 від 16.06.2021 року на суму податкових зобов`язань 1486,33 грн

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначила, що не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими.

Позивач зазначає, що згідно доданих до позовної заяви доказів направлення вказаних податкових повідомлень-рішень (повідомлень про вручення поштових відправлень), дані податкові повідомлення-рішення направлялись ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, фактично позивач мешкає і зареєстрована за іншою адресою з 11.11.2015р., а саме у АДРЕСА_2 . Відповідно, зазначені податкові повідомлення-рішення не отримувала і не могла отримати в силу того, що контролюючим органом їх позивачу не було направлено.

Також позивач зазначає, що позивачем не надано фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» та за результатом перевірки штрих-кодів, дані про відправлення відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про те, що фактично податкові повідомлення-рішення їй не надсилались.

Разом з тим, відповідач вважає протиправними та необґрунтованими самі податкові повідомлення-рішення, оскільки контролюючим органом як у податкових повідомленнях- рішеннях, як і у складеному розрахунку податкового боргу, не вказаний об`єкт оподаткування, його площу, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості. Тобто, розрахунок суми боргу і подана позовна заява не є обґрунтовані, оскільки не містять у собі обов`язкових відомостей, які б надавали змогу визначити ставку, базу, об`єкт оподаткування.

Також відповідач зазначає про порушення позивачем строків прийняття податкових повідомлень рішень, є окремою і самостійною правовою підставою для визначення нарахованих до сплати сум грошових коштів незаконними, оскільки згідно п.п. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

При цьому, відповідач стверджує, що позовна заява контролюючого органу також не обґрунтована відповідними відомостями, з посиланням на рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, щодо визначення об`єкта оподаткування, кола платників податків і зборів, розмірів ставок, податковий періодів та інших обов`язкових елементів встановленого Одеською міською радою по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Також, відповідач зазначає, що згідно доданих до позовної заяви податкових повідомлень-рішень, сума боргу визначена контролюючим органом за період 2019 та 2020 роки, що не узгоджується з вимогами ст. 102 Податкового кодексу України в частині строків давності у 1095 днів.

За таких обставин відповідач просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України фізична особа-платник податків ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на яку і було направлені податкові повідомлення- рішення №0-1551 від 13.04.2020 року, №0-1551 від 16.06.2021 року та №0-1551 від 16.06.2021 року.

Також представник позивача зазначає, що інформація про реєстри відправлень зберігаються 6 місяців, тобто після спливання 6 місяців відстеження відправлення за трек номером неможливо.

Щодо строку давності 1095 днів, представник позивача зазначив, що відповідно абзацу 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідно до якого на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби (COVID-19). зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 20.04.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа - платник податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 є платником податків.

Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V1 (далі - ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того. п. 36.5. ст. 36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Так, відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 27.10.2021 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у загальному розмірі 58994,73 грн, а саме:

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті нарахування по податковим повідомленням-рішенням:

№0-1551 від 13.04.2020 року на суму податкових зобов`язань 23022,07 грн;

№0-1551 від 16.06.2021 року на суму податкових зобов`язань 1486,33 грн;

№0-1551 від 16.06.2021 року на суму податкових зобов`язань 1486,33 грн

Податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, проте повернуто до податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із п. п. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №2084-13 від 12.01.2021 року, яку було направлено платнику рекомендованим листом на адресу відповідача.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою податку на майно (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування - об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Стосовно наведених відповідачем аргументів, які базуються на твердженні про відсутність підстав для визначення податкового зобов`язання, суд зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №813/2092/15, який враховується судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.

Враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду, суд вважає необґрунтованими доводи, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, та не надає оцінку таким доводам, оскільки вони можуть бути підставою для оскарження податкових повідомлень-рішень в окремому провадженні, що перебуває поза межами предмету доказування в даній справі.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно правил, установлених підпунктом 266.7.2 пункту 266.7, підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення: - №0-1551 від 13.04.2020 року на суму податкових зобов`язань 23022,07 грн; №0-1551 від 16.06.2021 року на суму податкових зобов`язань 1486,33 грн; №0-1551 від 16.06.2021 року на суму податкових зобов`язань 1486,33 грн, якими ОСОБА_1 були визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, були надіслані контролюючим органом на адресу АДРЕСА_3 .

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, приписами Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації.

З матеріалів справи бачається, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога були направлені ОСОБА_1 за відомою контролюючому органу адресою, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, а саме: АДРЕСА_3 , проте повернуті з причини «за закінченням терміну збергіння».

Згідно даних Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.11.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте податкові повідомлення-рішення та податкова вимога форми направлялась ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 .

Верховний Суд в постанові від 08 серпня 2018 року по справі № 812/41/17 зазначив, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В постанові від 10 червня 2021 року по справі №826/14316/18 Верховний Суд вказав, що податкова вимога (яка надсилається в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення) повинна бути надіслана контролюючим органом на адресу за місцем проживання платника податків або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи; в протилежному випадку, у разі допущення контролюючим органом помилки при відправленні такої вимоги, зокрема, в частині невірного зазначеної адреси платника податків, така вимога вважається неврученою платнику податків, а платник податків - не повідомлений належним чином про наявність податкового зобов`язання.

За таких обставин, оскільки податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялась на адресу, за якою відповідач не зареєстрований, вказане рішення податкового органу вважається не врученим, а відповідач вважається таким, що не повідомлений про наявність податкового зобов`язання.

За змістом п.п. 14.1.175, п. 14.1, ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п.п.97.4.3 п.97.4 ст.97 ПК України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків: є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Разом з тим, оскільки податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, направлялась ОСОБА_1 не за місцем її реєстрації та отримана не була, сума заборгованості у розмірі 25994,73 грн., яка заявлена до стягнення, не може вважатися узгодженою та не набула статусу податкового боргу, отже не може бути стягнута за рішенням суду.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 25994,73 грн - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області (ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5);

Відповідач: фізична особа платник податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 )

Суддя П.П.Марин

.