Справа № 759/20782/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Смаляного Вадима Сергійовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати постанову серії АС № від 18.11.2020 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн та закрити провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення;

- визнати протиправними дії головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Смаляного Вадима Сергійовича щодо складання 18.11.2020 акту огляду, тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу позивача на спеціальний майданчик.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими, а винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що не ґрунтується на реальних фактах, доказів про вчинення ним даного адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю, зазначає про надання усіх необхідних доказів на підтвердження виявленого правопорушення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з`ясовано усіх обставин у справі, що мають значення для справи. Наголошує, що транспортним засобом «Сузукі» р.н. НОМЕР_1 18.11.2020 позивач не керував, а керував ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 10.07.2020 №НОН871656 та від якого наявна заява, що дійсно саме він припаркував даний транспортний засіб.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 18.11.2020 головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Смаляним В.С. винесено постанову серії АС № , якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за порушення ним п. 15.9 г) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що 18.11.2020 о 18 год. 44 хв. на вул. Інститутська, 15/5, в м. Києві позивач зупинив транспортний засіб «Сузукі» р.н. НОМЕР_1 , ближче десяти метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач вказує, що транспортним засобом «Сузукі» р.н. НОМЕР_1 18.11.2020 він не керував, а на підставі довіреності від 10.07.2020 №НОН 871656 керував ОСОБА_2 , яким до матеріалів справи надана власноручно написана заява, де останній зазначає, що дійсно 18.11.2020 саме він припаркував т.з. «Сузукі» р.н. НОМЕР_1 по вул. Інститутській, 15/5 в. м. Києві та правил дорожнього руху не порушував.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено, натомість матеріалами, які містяться в справі, повністю спростовуються твердження позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «г» п. 15.9 Правил дорожнього руху - зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Поняття «стоянка» в розумінні Правил дорожнього руху є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог Правил дорожнього руху (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Нормами ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за наступні порушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч.4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у відповідача відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису) (примітка до ст. 122 КУпАП).

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, спірну постанову складено щодо відповідальної особи, а підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за ст. 279-3 матеріали справи не містять.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень додав копії фото фіксації, з яких вбачається, що транспортний засіб зупинений впритул до дорожнього знаку «Пішохідний перехід» та розмітки «зебра», якою саме позначений пішохідний перехід, а тому матеріали справи містять достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин на яких ґрунтується притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали вказаної адміністративної справи містять належні докази для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, позивачем не заперечується факт порушення ПДР, а заперечується факт керування т.з. та те, що саме від допустив порушення ПДР. Дана обставина свідчить про визнання позивачем факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно вказав, що враховуючи, що складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 №2089; власником транспортного засобу «Сузукі» р.н. НОМЕР_1 є позивач, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, зафіксоване фотозйомкою (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу в кількості трьох зображень з різних ракурсів), винесена відповідачем постанова є правомірною і законною.

При цьому, тимчасове затримання транспортного засобу інспектор з паркування здійснив правомірно, керуючись ст. 265-4 КУпАП, а тому протиправність дій інспектора з паркування відсутня.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.

Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч.2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень.

Беручи до уваги з`ясовані обставини у своїй сукупності з матеріалами справи, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 30.06.2022.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна