Справа № 200/2402/22
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Справа№200/2402/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

9 лютого 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з вимогами:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії №54 від 20 січня 2022 року;

- зобов`язання відповідача з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 13 січня 2022 року із зарахуванням на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 періодів: з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року та з 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року до страхового (загального) стажу; з 26 вересня 2008 року по 14 липня 2009 року, з 27 липня 2009 року по 2 липня 2010 року, з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року, з 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року до пільгового стажу роботи за Списком№1, який дає право на призначення пенсії за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням заробітку за ці періоди.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, при цьому трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про періоди роботи на посадах, що віднесені до пільгової стажу роботи, проте відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю пільгового стажу, пославшись на відсутність документів передбачених для підтвердження пільгового стажу роботу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Також позивач вказав, що несвоєчасна сплата роботодавцем загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційне, законне право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку, внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти права позивача на зарахування спірних періодів до страхового (загального та пільгового за Списком № 1) стажу, фактично позбавляючи права власності на пенсію в належному розмірі.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що необхідними умовами виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1 або списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією повний робочий день, проте позивачем не надано довідок підтверджуючих пільговий стаж роботи за спірні періоди. За таких обставин, можливість визначити пільговий стаж роботи згідно наданих документів для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відсутня. Вважає рішення законним та обґрунтованим.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувати у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 17 червня 2022 року вирішено відмовити у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про проведення судового засіданні по справі № 200/2402/22 в режимі відео конференції.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: Донецька область, с. Михайлівка, що підтверджується копіює паспорта серії НОМЕР_2 , виданим 14 травня 1998 року Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області.

13 січня 2022 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20 січня 2022 року № 54 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутність пільгового стажу роботи.

Так, згідно вказаного рішення, відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 36 років 1 місяць, пільговий стаж становить 22 роки 11 місяців 18 днів.

При цьому, за доданими документами до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період роботи з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року, оскільки відсутня інформація про сплату внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; до пільгового стажу не зараховано період роботи з 26 вересня 2008 року по 14 липня 2009 року прохідником у відокремленому підрозділі «Шахта Росія», з 27 липня 2009 року по 2 липня 2010 року підземним гірничим робітником у відокремленому підрозділі «Шахта Жовтневий рудник», оскільки відсутні уточнюючі довідки про пільговий стаж згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

При цьому, згідно розрахунку стажу (Форма РС-право) позивачу зараховано страховий та пільговий стаж по 30 вересня 2021 року

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 3 статті 114 розділу Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.8, 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як убачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 зокрема:

- з 26 вересня 2008 року прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею у Державне підприємство «Селидіввугілля» відокремлений підрозділ шахта «Росія» (Наказ 1181к від 29 вересня 2008 року, запис №15);

- 13 жовтня 2008 року переведений учнем гірничого робітника по ремонту гірничих виробок (наказ 1238к від 13 жовтня 2008 року, запис №16);

- 24 листопада 2008 року присвоєний 3 розряд гірничого робітника по ремонту гірничих виробок (Наказ 1417к від 25 листопада 2008 року, запис №17);

- 14 липня 2009 року звільнений за власним бажанням (Наказ 846 к від 14 липня 2009 року, запис №18);

- 27 липня 2009 року прийнятий підземним гірничим по ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем на підземних гірничих роботах на дільниці ремонтно-відновлюваних робіт на шахті «Жовтневий рудник» (Наказ №403 від 27 липня 2009 року, запис №19);

- 2 липня 2010 року звільнений за власним бажанням (Наказ №403 від 12 липня 2010 року).

Судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача за вказані періоди містять інформацію про роботу позивача повний робочий день під землею, завірені печатками та підписом відповідальних осіб.

При цьому, Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

У період роботи позивача був чинний Список № 1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено Список N 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Розділом І Списку № 1 затверджено, що усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (№1.1а).

Також, пердбачено, що робітники на підземних роботах на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд відносяться до Списку № 1 (№1.2а)

Ураховуючи, що позивач працював прохідником з повним робочим днем під землею та «підземним гірничим робітником з повним днем під землею», які входять до переліку професій, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди до пільгового стажу із зазначених у рішенні підстав.

Твердження позивача щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки у спірному рішенні не зазначено щодо не зарахування цього періоду, до того ж з розрахунку стажу вбачається, що такий період зарахований за Списком№1.

Таким чином у задоволенні позовних вимог щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року слід відмовити.

При цьому, оскільки згідно розрахунку стажу період роботи з 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року не зарахований до пільгового стажу позивача, суд, ураховуючи, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та позивач працював за посадаю, що віднесена до Списку №1, вважає, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року.

Стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року та з 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року до страхового (загального) стажу суд зазначає наступне.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Положеннями статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Суд зазначає, що робота позивача у Державному підприємстві «Селидіввугілля» Відокремленого підрозділу «Шахта Росія» з 22 листопада 2010 року прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті підтверджується записом у трудовій книжці НОМЕР_1 , що видана на ім`я ОСОБА_1 та не є спірним між сторонами, проте період роботи з 1 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року та з 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року не зараховано до страхового стажу позивача.

При цьому, згідно з Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) страхувальником (код 33621594) ВП Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» та ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з січня 2019 року по травень 2019 року заробітна плата нараховувалася та страхові внески сплачені, починаючи з червня 2019 року по березень 2022 року заробітна плата нараховувалася, проте страхові внески не сплачено. Тобто, відповідач помилково зазначив, що у період з січня 2019 року страхові внески не сплачені.

Суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24 травня2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказаний період до страхового стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з січня 2019 року по 13 січня 2022 року.

При цьому, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 не враховано до страхового стажу період роботи з січня 2019 року по 13 січня 2022 року, суд вважає за необхідне зобов`язати зарахувати вказаний період до страхового стажу позивача з врахуванням заробітку за цей період.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача у даній справі є прийняття рішення про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 26 вересня 2008 року по 14 липня 2009 року, з 27 липня 2009 року по 2 липня 2010 року, 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року та до страхового стажу період роботи з січня 2019 року по 13 січня 2022 року.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції від 5 лютого 2022 року позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., таким чином, ураховуючи, що позов задоволено частково, судові витрати зі сплати збору у розмірі 496,20 грн. слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 20 січня 2022 року № 54.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Герцена, б. 10, м. Хмельницький, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 13 січня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням до пільгового стажу за Списком№1 періодів роботи з 26 вересня 2008 року по 14 липня 2009 року, з 27 липня 2009 року по 2 липня 2010 року, з 1 жовтня 2021 року по 13 січня 2022 року та до страхового стажу період роботи з січня 2019 року по 13 січня 2022 року з врахуванням заробітку за цей період.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Герцена, б. 10, м. Хмельницький, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв