Справа № 440/16176/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/16176/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рябухи Ю.В.,

представника позивача - Мазур О.А.,

представника відповідача - Бодак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції Центрального округу №06/02.2-21 від 28.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наведені в акті перевірки висновки щодо наявності в діяльності товариства порушень норм природоохоронного законодавства є помилковими і безпідставними, оскільки не ґрунтуються на нормах матеріального права, в зв`язку з чим припис №06/02.2-21 від 28.05.2021, виданий інспекцією на підставі акту перевірки, є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/16176/21 за позовом ТОВ "Глобинський переробний завод" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання.

30.12.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує на безпідставність позову, з огляду на правомірність вимог оскаржуваного припису (том 2 а.с. 154-159). Зауважує, що на виконання плану Державної екологічної інспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2021 рік, на підставі наказу інспекції від 07.05.2021 №06-27/336 та направлення від 07.05.2021 №06-28/340 в період з 11.05.2021 по 24.05.2021 проведено планову перевірку щодо додержання ТОВ "Глобинський переробний завод" вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено акт від 24.05.2021 №06-28/340 та припис від 28.05.2021 №2/2/1-23 на усунення виявлених порушень. По суті вимог припису інспекція зазначає, що контроль за виконанням приписів є одним із заходів державного нагляду (контролю), а тому пункт 1 припису є повністю обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства. В ході перевірки встановлено, що земельна ділянка під полями фільтрації відповідно до державного акту на право постійного користування землею, який був пред`явлений для огляду інспектору, була надана ТОВ АБО "Глобинський консервний завод "Глобус", у зв`язку з чим пункт 2 припису є обґрунтованим та правомірним та не підлягає скасуванню. Перевіркою зафіксовано факт здійснення видобування прісних підземних вод для забезпечення 100% виробничих потреб ТОВ "Глобинський переробний завод" починаючи з 4 кварталу 2019 року, що є порушенням спеціального дозволу на користування надрами, у зв`язку з чим вимога щодо скасування пункту 5 припису є безпідставною. Також в ході перевірки встановлено, що ТОВ "Глобинський переробний завод" прийняв самовільне рішення та почав скидати стічні води на поля фільтрації, не маючи на це жодного дозвільного документа за відповідних висновків екологічної експертизи, на підставі чого підстави для скасування пункту 6 оскаржуваного припису відсутні. ТОВ "Глобинський переробний завод" є суб`єктом оцінки впливу на довкілля в розумінні частини 3 статті 3 Закону №2059-VIII. Отже, перевіркою інспекції було встановлено, що позивачем допущено порушення вимог природоохоронного законодавства, які були зафіксовані в акті та оскаржуваному приписі та можуть створювати реальну загрозу для навколишнього природного середовища.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 08.02.2022, позивач наполягає на тому, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів товариства, викладених у позовній заяві. Натомість, наведені відповідачем у відзиві та в акті перевірки доводи спростовуються поданими товариством доказами (том 2 а.с. 180-184).

За змістом заперечення на відповідь на відзив, яке надійшло до суду 24.05.2022, інспекція наполягає на обґрунтованості та правомірності вимог оскаржуваного припису №06/02.2-21 від 28.05.2021 (том 2 а.с. 201-205).

Протокольною ухвалою суду від 24.05.2022 підготовче провадження у справі за позовом ТОВ "Глобинський переробний завод" до ДЕІ Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:30 год 21.06.2022.

В судовому засіданні 21.06.2022 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.06.2022 проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі наказу ДЕІ Центрального округу від 07.05.2021 №06-27/336 та направлення від 07.05.2021 №06-28/340 посадовими особами екологічної інспекції у період з 11.05.20211 по 24.05.2021 проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ "Глобинський переробний завод", результати якого оформлені актом від 24.05.2021 №06-28/340 (том 1 а.с. 16-33).

У вказаному акті зафіксовані такі порушення:

- статей 20-2, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" №1264-ХІІ, статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V, а саме, при веденні первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються не обліковано ряд відходів (електроліт із АКБ та акумуляторів відпрацьований, автомобільні резино-технічні вироби і т.д.);

- статті 126 Земельного кодексу України, а саме, ТОВ "Глобинський переробний завод" не здійснено державної реєстрації права користування земельною ділянкою під полями фільтрації;

- статті 3, пункту 7 статті 15 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", а саме, ОСОБА_1 будучи посадовою особою (директором) ТОВ "Глобинський переробний завод" не виконано вимоги висновку Державної екологічної експертизи №16/27.11.2015 від 18.12.2012 щодо матеріалів "Оцінка впливу на навколишнє середовище (ОВНС) діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод", а саме, очищені стічні води не передаються на біоенергетичний комплекс ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс", а всупереч вимогам висновку скидаються на поле фільтрації;

- статті 17 Закону України "Про відходи", а саме, ТОВ "Глобинський переробний завод" здійснює операції у сфері поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження та видалення без отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000;

- статті 24 Кодексу України "Про надра", а саме, ТОВ "Глобинський переробний завод" всупереч вимогам Додатку 2 до Угоди про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод ділянки надр де розташований водозабір ТОВ "Глобинський переробний завод" (свердловини №281 та 724) "Програма робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод з ділянки надр, де розташований водозабір ТОВ "Глобинський переробний завод" (свердловини №281 та 724)" здійснюється видобування прісних підземних вод для забезпечення 100% виробничих потреб у прісній воді починаючи з ІV кварталу 2019 року хоча дослідно-промислова розробка програмою робіт дозволяється лише з ІІІ кварталу 2020 року. До початку дослідно-промислової розробки надр, видобування прісних підземних вод можливе в об`ємах які не перевищують 300 куб. м. на добу з водозабору та об`єм води необхідний для проведення геологорозвідувальних робіт.

На підставі висновків акту планового заходу №06-28/340 інспекторами складено припис від 28.05.2021 №06/02.2-21 (том 1 а.с. 34-35), яким товариство зобов`язано усунути встановлені плановим заходом та зазначені вище порушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Позивач із винесеним ДЕІ Центрального округу приписом від 28.05.2021 №06/02.2-21 не погодився та оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам та запереченням відповідача, суд виходить з наступного.

Стосовно пункту 1 оскаржуваного припису, суд дійшов таких висновків.

Так, за змістом пункту 1 спірного припису ТОВ "Глобинський переробний завод" приписано: на виконання статей 20-2, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" у строк до 10.06.2021 розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених порушень природоохоронного законодавства під час перевірки. Копію плану надати до Державної екологічної інспекції Центрального кругу.

Відповідно до статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства:

про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля, про моніторинг, звітність та верифікацію викидів парникових газів;

про використання та охорону земель;

про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів;

про охорону атмосферного повітря;

про охорону, захист, використання та відтворення лісів;

про охорону, утримання і використання зелених насаджень;

про використання, охорону і відтворення рослинного світу;

про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу;

щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними;

під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання;

про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі;

про природно-заповідний фонд;

про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів;

у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію;

про поводження з відходами;

щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов;

про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі;

б) здійснення у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України перевірки дотримання вимог законодавства про радіаційну безпеку у разі виявлення органом (підрозділом) Державної прикордонної служби України транспортних засобів (крім екологічного контролю суден), вантажів та іншого майна з перевищенням допустимого рівня іонізуючого випромінювання та надання дозволу або заборони на пропуск через державний кордон України транспортних засобів (крім екологічного контролю суден), вантажів та іншого майна за результатами такої перевірки;

в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин;

г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом;

ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

д) одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб;

е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням;

є) зупинка транспортних (у тому числі плавучих) засобів та проведення їх огляду, огляд знарядь добування об`єктів рослинного та тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів) у місцях їх добування, зберігання, переробки та реалізації;

ж) вилучення у встановленому порядку в осіб знарядь добування об`єктів тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), транспортних (у тому числі плавучих) засобів, обладнання та предметів, що є знаряддям добування об`єктів тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), незаконно добутих природних ресурсів і продукції, що з них вироблена, а також відповідних документів (ліцензій, дозволів тощо);

з) здійснення відповідно до закону фотографування, звукозапису, кіно- і відеозйомки, у тому числі з літальних апаратів та із застосуванням космічних технологій, як допоміжного засобу для запобігання та розкриття правопорушень;

и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються; вимірювання показників складу та властивостей викидів пересувних джерел забруднення атмосферного повітря та екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного і дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання;

і) внесення в установленому порядку до органів державної влади та органів місцевого самоврядування вимог щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів;

ї) надання центральним органам виконавчої влади, їх територіальним органам, місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписів щодо зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об`єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища;

й) вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах;

к) викликати громадян для одержання усних та письмових пояснень у зв`язку з порушенням ними вимог законодавства про охорону, використання та відтворення тваринного світу;

л) здійснення інших повноважень, визначених законами України та покладених на нього Президентом України;

м) уповноваження підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, відповідно до вимог до технічної компетентності та незалежності, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища;

н) внесення пропозицій щодо визначення методик вимірювань, що є обов`язковими до використання уповноваженими підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери його управління, центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За приписами статті 68 вказаного Закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у:

а) порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище;

б) порушенні норм екологічної безпеки;

в) порушенні вимог законодавства про оцінку впливу на довкілля, у тому числі поданні завідомо неправдивого звіту з оцінки впливу на довкілля чи висновку з оцінки впливу на довкілля;

г) неврахуванні у встановленому порядку результатів оцінки впливу на довкілля та невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля;

е) порушенні екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, введенні в дію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об`єктів;

є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище;

ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів;

з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів;

і) невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище;

ї) невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам;

й) порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів;

к) невиконанні вимог охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України;

л) відмові від надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища, а також про джерела забруднення, у приховуванні випадків аварійного забруднення навколишнього природного середовища або фальсифікації відомостей про стан екологічної обстановки чи захворюваності населення;

м) приниженні честі і гідності працівників, які здійснюють контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, посяганні на їх життя і здоров`я;

н) порушенні природоохоронних вимог під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами;

о) порушенні вимог законодавства України при здійсненні стратегічної екологічної оцінки.

Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

З викладеного слідує, що стаття 20-2 Закону №1264-ХІІ містить перелік повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері навколишнього природного середовища, а стаття 68 цього Закону передбачає відповідальність за порушення законодавства.

Разом з тим, суд зауважує, що в акті перевірки відповідачем не зазначено, на усунення яких саме виявлених під час перевірки порушень направлена вимога пункту 1 припису.

До того ж, законодавство передбачає виконання суб`єктом господарювання законних вимог приписів, виданих в межах повноважень державними органами, але не наділяє відповідача, як державний орган, правом втручання у господарську та управлінську діяльність суб`єкта господарювання щодо самостійного визначення способів, порядку та засобів виконання законних вимог приписів державних органів.

Таким чином, стаття 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", на яку посилається відповідач, не надає останньому, як органу державного нагляду (контролю), повноваження зобов`язувати позивача розробляти "план організаційно-технічних заходів".

Вказана норма також не надає повноважень відповідачу встановлювати будь-які строки для розроблення заходів та надання їх копії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №480/1752/19.

При цьому, оскільки жодним законодавчим актом не визначено, що відноситься до "організаційно-технічних заходів", то вимога про розроблення плану таких заходів є безпідставною та суперечливою.

Враховуючи викладене, пункт 1 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції Центрального округу від 28.05.2021 №06/02.2-21 є таким, що прийнятий із порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 2 оскаржуваного припису, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно з пунктом 2 припису ТОВ "Глобинський переробний завод" приписано: "На виконання статті 126 Земельного кодексу України у строк до 24.07.2021 провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою під полями фільтрації".

Відповідно до статей 125 та 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Суд зауважує, що ані в акті перевірки, ані в приписі відповідачем не визначено щодо якої саме земельної ділянки позивачу необхідно зареєструвати право користування.

Наразі, ТОВ "Глобинський переробний завод" на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №000276 від 07.02.2000 (далі - Державний акт), користується земельною ділянкою, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Глобине, вул. Володимирівська, 228-г, на якій знаходяться споруди полів фільтрації, що належать позивачу на праві власності (том 1 а.с. 36-38).

Вказаний Державний акт був виданий Глобинською міською радою народних депутатів на підставі рішення сесії від 11.11.1999 ТОВ "Агропромислове об`єднання Глобинський консервний завод "Глобус", назву якого змінено 18.01.2012 на підставі протоколу №1/2012 загальних зборів учасників з ТОВ "Агропромислове об`єднання Глобинський консервний завод "Глобус" на "ТОВ "Глобинський переробний завод" (том 1 а.с. 39).

На підставі вказаного протоколу були внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичний осіб фізичних осіб та громадських формувань стосовно зміни найменування юридичної особи, що підтверджується наявними у матеріалах справи витягами з ЄДР (том 1 а.с. 40-52).

Учасниками справи не заперечується та обставина, що вказані документи надавалися посадовим особам Держекоінспекції в ході проведення перевірки.

Разом з тим, інспектори такі документи залишили поза увагою.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

На момент отримання позивачем Державного акту на право постійного користування землею (2000 рік), порядок складання, видачі та реєстрації таких державних актів регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 вказаної Інструкції (в редакції, що діяла на момент виникнення у позивача права постійного користування земельною ділянкою) Державні акти на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю або на право постійного користування землею видаються міськими, селищними, сільськими радами.

Згідно з пунктом 3.5 розділу 3 Інструкції (в редакції, що діяла на момент виникнення у позивача права постійного користування земельною ділянкою) Державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею реєструються, відповідно, у Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею (юридичними особами) за формою згідно з додатком 5.

Суд зауважує, що земельна ділянка, на якій знаходяться поля фільтрації, належить позивачу на праві постійного користування, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серія І-ІІЛ №000276 від 07.02.2000, виданим Глобинською міською радою народних депутатів та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №94 у відповідності до законодавства, що діяло на момент виникнення такого права.

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №230 від 07.04.2020 (далі - Положення №230) Державна екологічна інспекція відповідного округу (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

У відповідності до пункту 2 розділу І Положення №230 інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних та Київської міської державних адміністрацій, обласних та Київської міської рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу ІІ Положення №230 інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону земель, надр, зокрема щодо:

консервації деградованих і малопродуктивних земель;

збереження водно-болотних угідь;

виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, зокрема в оренду, земельних ділянок;

здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами;

додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні;

додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель;

ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду;

установлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержання режиму використання їх територій;

використання та охорони надр.

Відповідно до статі 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.

Таким чином, питання здійснення державної реєстрації права користування земельної ділянки до екологічних вимог не відноситься, та зазначені вище нормативно правові акти не передбачають права Держекоінспекції здійснювати контроль за реєстрацією прав суб`єктів господарювання на земельні ділянки.

Крім того, відповідно до статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

В той же час, державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з пунктом "а" статті 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" саме до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: "здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичним особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок...".

Таким чином, до повноважень Держекоінспекції не віднесено здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації прав на землю.

На підставі наведеного, у відповідача відсутні правові підстави здійснювати контроль за дотриманням позивачем вимог земельного законодавств України в частині державної реєстрації прав на земельну ділянку, що використовується позивачем, а тому відповідач вийшов за межі повноважень, чим порушив законодавчо встановлену компетенцію.

Враховуючи викладене, вимоги пункту 2 припису зроблені з перевищенням повноважень відповідача, без встановлення порушення вимог природоохоронного законодавства.

Стосовно пункту 3 оскаржуваного припису, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно з пунктом 3 припису ТОВ "Глобинський переробний завод" приписано: "На виконання статті 17 Закону України "Про відходи" доопрацювати первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються на підприємстві".

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфер господарської діяльності" припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмові вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Отже, суть припису - виключно обов`язкова письмова вимога щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства.

Виходячи з наведених норм, включення до змісту припису вимог, які мають загальний характер, суперечить суті та меті припису як розпорядчого документу, що складається за результатами заходу державного нагляду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №816/581/16.

В акті перевірки (в пункті 1 Опису виявлених порушень вимог законодавства) відповідач зазначив, що при веденні первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються не обліковано ряд відходів (електроліт із АКБ та акумуляторів відпрацьований, автомобільні резино-технічні вироби).

В обґрунтування наведеного зауваження інспекторами зроблено посилання на загальні норми законодавства, а саме, статті 20-2, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а також статтю 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Разом з тим, вказані статті регулюють питання повноважень контролюючого органу, відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та обов`язків суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Жодних вимог щодо здійснення обліку відходів дані норми не містять.

Відповідно до приписів пункту "г" частини 1 статті 17 Закону України "Про відходи" суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.

При цьому, відповідно до статті 26 Закону України "Про відходи" державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону.

Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Система і форми звітності, порядок надання і використання відповідної інформації про відходи, а також порядок перегляду їх номенклатури розробляються на основі державного класифікатора відходів і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища та інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.1999 №2034 (далі - Порядок №2034), цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов`язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).

Державний облік відходів грунтується на даних спостережень за утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними і включає ведення первинного обліку відходів та державної статистичної звітності про них (пункт 3 Порядок №2034).

Первинний облік відходів ведуть підприємства відповідно до типових форм первинної облікової документації (картки, журнали, анкети) з використанням технологічної, нормативно-технічної, планово-економічної, бухгалтерської та іншої документації. Відомості для первинного обліку відходів, що заносяться до зазначених документів, обумовлюються системою показників, необхідних для заповнення форм державної статистичної звітності та ведення паспорта відходів (пункт 4 Порядку №2034).

За приписами пункту 5 Порядку №2034 державна статистична звітність про відходи ведеться за встановленими уніфікованими формами відповідно до державного класифікатора ДК 010-98 "Класифікатор управлінської документації", ДК 005-96 "Класифікатор відходів" та номенклатурою відходів.

Форми державної статистичної звітності про відходи та інструкції щодо порядку складання цих форм розробляються та затверджуються Держстатом за погодженням з Міндовкіллям.

Державна статистична звітність про небезпечні відходи ведеться за окремою формою. Реєстр звітних статистичних одиниць, що повинні складати звіти про небезпечні відходи, формується органами державної статистики за поданням Міндовкілля.

Підприємства заповнюють форми державної статистичної звітності на підставі документів первинного обліку і подають їх в установленому порядку територіальним органам державної статистики.

Пунктом 6 Порядку №2034 визначено, що номенклатура відходів, за якою ведеться державний статистичний облік відходів, розроблюється Міндовкіллям відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 "Класифікатор відходів" і затверджується Держстатом.

Органи державної статистики в установленому порядку проводять статистичні спостереження за утворенням відходів і здійсненням операцій поводження з ними, а також забезпечують контроль за достовірністю ведення державної статистичної звітності та інформаційно-довідкового обслуговування користувачів (пункт 7 Порядку №2034).

Відповідно до статей 5, 17, 26 Закону України "Про відходи", статті 14 Закону України "Про державну статистику", пункту 4 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.99 №2034, та з метою створення єдиної інформаційної основи для обліку у сфері поводження з відходами, раціонального використання ресурсів та запобігання негативному впливу відходів на довкілля і здоров`я населення наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 №342 затверджено типову форму первинної облікової документації N 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" (далі - типова форма N 1-ВТ) та Інструкцію щодо заповнення типової форми первинної облікової документації N 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1 вказаної Інструкції, ця Інструкція встановлює порядок ведення первинного обліку відходів та пакувальних матеріалів і тари за типовою формою N 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" (далі - типова форма N 1-ВТ), яку заповнюють підприємства, установи, організації усіх форм власності, видів економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання і фізичні особи-підприємці (далі - підприємства), у процесі діяльності яких утворюються відходи, у тому числі відходи пакувальних матеріалів і тари (далі - упаковка).

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції запровадження типової форми N 1-ВТ на підприємстві може здійснюватися за наказом керівника чи технічного директора або за письмовим розпорядженням начальника цеху (відділення, дільниці, іншого підрозділу) чи керівника відповідної служби підприємства, зразок якого наведено в додатку 1 до цієї Інструкції.

Облік відходів і упаковки за типовою формою N 1-ВТ рекомендується проводити на паперових або електронних носіях за кожним технологічним процесом, окремою операцією, одиницею устаткування, де утворюються відходи і використовується упаковка.

Інформація, наведена в типовій формі N 1-ВТ, може використовуватися для ведення державного обліку і паспортизації відходів, складання адміністративних данних, проведення контролю, експертизи проектів та об`єктів, підготовки технічної документації, реєстраційних карток для реєстрів місць утворення, перероблення та видалення відходів, проведення інвентаризації, затвердження лімітів і отримання дозволів на утворення і розміщення відходів, отримання ліцензій та дозволів на поводження з відходами і упаковкою, оперативного вирішення питань поводження з неякісною та небезпечною продукцією, ідентифікації та паспортизації потенційно небезпечних об`єктів і укладання декларацій безпеки, заповнення документів для транскордонних перевезень відходів тощо.

Таким чином, ведення первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворились на підприємстві унормовано на законодавчому рівні профільним міністерством.

Суд зауважує, що на виконання вказаних норм на підприємстві позивача було видано наказ №5 від 02.01.2020 "Про ведення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" та Інструкції щодо заповнення типової форм первинної облікової документації № 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари", яким призначено відповідальну особу за здійснення первинного обліку відходів та пакувальних матеріалів і тари на підприємстві, а також визначено порядок взаємодії структурних підрозділів товариства з метою оперативного та коректного ведення типової форми 1-ВТ (том 1 а.с. 53).

Учасниками справи не заперечується та обставина, що звіти форми 1-ВТ за перевіряємий період (2019-2020 роки та 1 квартал 2021 року) були надані інспекторам Держекоінспекції для перевірки (том 1 а.с. 54-89).

Обов`язковою формою звітності, що подається до територіальних органів державної статистики є форма 1 - відходи, яка в свою чергу формується із показників відображених у типовій формі первинної облікової документації N 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари", затвердженої наказом Мінприроди від 07.07.2008 №342, та надання якої передбачено пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів" №2034.

ТОВ "Глобинський переробний завод" щорічно подає у встановленому наказом №342 порядку звіт про утворення та поводження з відходами за формою 1-відходи. Звіти за 2019 та 2020 роки надавалися інспекторам для перевірки, що учасниками справи не заперечується (том 1 а.с. 90-101).

Щодо зауважень відповідача у акті перевірки стосовно того, що при веденні первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, позивачем не обліковано ряд відходів, а саме, електроліт із АКБ та акумуляторів відпрацьований та автомобільні резино-технічні вироби, то, на переконання суду, дані обставини не відповідають дійсності.

Як в звіті форми 1-ВТ, так і в статистичній звітності форми 1-відходи за перевіряємий період, разом з іншими відходами, вказано: шини зіпсовані перед початком експлуатації, відпрацьовані, пошкоджені чи забруднені під час експлуатації та батареї і акумулятори інші зіпсовані або відпрацьовані, що підтверджує той факт, що товариство належним чином здійснює облік вказаних відходів та відображає їх у своїй звітності.

Крім того, відповідно до пункту "в" частини 1 статті 17 Закону України "Про відходи" суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

ТОВ "Глобинський переробний завод" визначає склад і властивості відходів, які утворюються в процесі господарської діяльності, що підтверджується Реєстровими картами об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів за 2019 рік з реєстраційним номером №102/03063/2020. Вказані карти погоджені Головним управлінні Держпродспоживслужби в Полтавській області та затверджені Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської облдержадміністрації (том 1 а.с. 102-131).

Зокрема, в Реєстровій карті №4 "Батареї та акумулятори інші зіпсовані або відпрацьовані (відпрацьовані свинцеві акумулятори, батарейки, безперебійники) вказано, що даний вид відходів утворився в процесі технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, а також визначено агрегатний (фізичний) стан та хімічний склад вказаного виду відходів (том 1 а.с. 107).

Тож, до хімічного складу вказаного виду відходів входить Н2SO4 (сірчана кислота) і Н2О (вода) - хімічні складові електроліту.

Щодо агрегатного (фізичного) стану даного виду відходів зазначено - нерозібране устаткування, тобто відходи, які позивач не може розділити самостійно, оскільки, такі відходи як батареї та акумулятори інші зіпсовані або відпрацьовані (відпрацьовані свинцеві акумулятори, батарейки, безперебійники) є небезпечними відходами та відносяться до 2 класу небезпеки, оскільки мають такі хімічні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними, а також вимагають наявності у суб`єкта господарської діяльності ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до положень статті 34 Закону України "Про відходи".

Разом з тим, відповідно до абзацу 5 частини 3 статті 34 Закону України "Про відходи" не підлягає ліцензуванню зберігання (накопичення) суб`єктом господарювання утворених ним небезпечних відходів, якщо протягом року з дня утворення небезпечні відходи передаються суб`єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

ТОВ "Глобинський переробний завод" не здійснює відокремлення електроліту від акумуляторів, оскільки для вчинення подібних дій необхідна наявність ліцензії, тому товариство здійснює лише зберігання (накопичення) відходів та протягом року передає накопичені відходи організації, яка має відповідну ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (ТОВ "НВП Укрекопром") для подальшої утилізації таких відходів на підставі договорів №2055 від 26.12.2019 та №3415 від 04.02.2021 про надання послуг з поводження з небезпечними відходами, що підтверджується актами приймання-передачі, в яких, поряд з іншими відходами, вказано батарейки та акумулятори інші зіпсовані або відпрацьовані (з електролітом).

Копії договорів №2055 від 26.12.2019 та №3415 від 04.02.2021, ліцензії ТОВ "НВП Укрекопром" та актів прийому-передачі до вказаних договорів долучені позивачем до матеріалів справи (том 1 а.с. 132-152).

Враховуючи викладене, суд вважає, що товариство належним чином виконало свої зобов`язання з обліку відходів та надало контролюючому органу всі необхідні підтверджуючі документи для перевірки, тому пункт 3 припису №06/02.2-21 від 28.05.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 4 оскаржуваного припису, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно з пунктом 4 припису ТОВ "Глобинський переробний завод" приписано: "На виконання статті 17 Закону України "Про відходи" у строк до 24.06.2021 отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, здійснення діяльності, яка призводить до утворення відходів для яких Пзув перевищує 1000".

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України визначає Закон України "Про відходи".

Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону України "Про відходи", відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення).

У відповідності до пункту "с" частини 1 статті 17 Закону України "Про відходи" суб`єкти господарювання зобов`язані мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000.

Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 17 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" Кабінет Міністрів України у галузі охорони навколишнього природного середовища встановлює порядок розробки та затвердження екологічних нормативів, лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, а також порядок надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 09.04.2014 №1193-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити видання нормативно-правових актів, передбачених цим Законом та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Оскільки порядок надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами не встановлений жодним нормативно-правовим актом, ТОВ "Глобинський переробний завод" звернулося із запитом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля) з метою отримання роз`яснень щодо порядку отримання зазначеного дозволу (том 1 а.с. 153).

Разом з тим, листом №25/6-2373772-21 від 23.02.2021 Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля) у відповідь на запит товариства зазначило, що згідно з положеннями абзацу 9 частини 1 статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та статті 5 Закону України "Про адміністративні послуги" виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документів дозвільного характеру. Таким чином, склалася ситуація, що відповідний Порядок надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами може бути затверджений лише після внесення змін до Закону в частині визначення переліку та вимог до документів, необхідних для отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами (том 1 а.с. 154).

Відтак, станом на момент здійснення планової перевірки позивач через незалежні від нього обставини був позбавлений можливості отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, оскільки Кабінетом Міністрів України не встановлено механізму надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, а також законом не встановлений перелік документів, які повинен надати суб`єкт господарювання для отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, а відповідно до частини 6 статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги" забороняється вимагати від суб`єкта звернення не передбачені законом документи або інформацію для надання адміністративної послуги.

З огляду на викладене, пункт 4 припису є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 5 оскаржуваного припису, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно з пунктом 5 припису ТОВ "Глобинський переробний завод" приписано: "На виконання статті 24 Кодексу України про надра у строк з 24.05.2021 і постійно забезпечити здійснення користування надрами відповідно до Додатку 2 до Угоди про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод ділянки надр, де розташований водозабір ТОВ "Глобинський переробний завод" (свердловини №281 та 724) "Програма з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод з ділянки надр, де розташований водозабір ТОВ "Глобинський переробний завод" (свердловини №281 та 724)".

В акті перевірки відповідач зазначив, що ТОВ "Глобинський переробний завод" не могло здійснювати видобування прісних підземних вод із свердловин №281 та №724 в обсягах, що перевищують 300 кубічних метрів на добу до початку дослідно-промислової розробки надр.

Суд зауважує, що чинним законодавством не передбачені обмеження обсягу видобування підземних вод в обсязі 300 кубічних метрів на добу для суб`єктів господарювання, які мають дійсний спеціальний дозвіл на користування надрами.

Разом з тим, частиною 1 статті 19 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно з частиною 1 статті 20 Кодексу України про надра для геологічного вивчення, в тому числі для дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, надра надаються у користування без надання гірничого відводу після одержання спеціального дозволу на геологічне вивчення надр.

У відповідності до частини 1 статті 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно з частинами 3, 4 статті 24 Кодексу України про надра права та обов`язки користувача надр виникають з дня отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угоди про розподіл продукції - з дня набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено самою угодою, та діють до завершення строку дії спеціального дозволу на користування надрами або до набрання законної сили рішенням суду про дострокове припинення права користування надрами (анулювання спеціального дозволу на користування надрами) з підстав, встановлених цим Кодексом.

Користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції. Будь-яка діяльність, пов`язана з користуванням надрами в межах гірничого відводу, може здійснюватися тільки за згодою користувача надр (інвестора), якому він наданий. Така згода або відмова в її наданні має бути надана протягом двадцяти календарних днів після отримання відповідного письмового запиту. У разі ненадання жодної відповіді протягом зазначеного часу така згода вважається наданою.

З аналізу вказаних норм слідує, що суб`єкт господарювання - землекористувач в межах наданих йому земельних ділянок має право видобувати підземні води в обсязі, що перевищує 300 кубічних метрів на добу, за умови наявності в такого суб`єкта господарювання дійсного спеціального дозволу на користування надрами.

Так, ТОВ "Глобинський переробний завод" було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами №5043 від 24.10.2019, виданий Державною службою геології та надр України строком на 5 років (том 1 а.с. 155).

Також, товариство має дозвіл на спеціальне водокористування №399/ПЛ/49д-19 від 29.05.2019 зі строком дії до 07.12.2022, яким встановлено обсяг води (ліміт використання води) на власні потреби в розмірі 781,2 м3 на добу (том 1 а.с. 161-163).

Невід`ємною частиною дозволу на користування надрами №5043 від 24.10.2019 є Угода №5043 укладена між Державною службою геології та надр України і ТОВ "Глобинський переробний завод" про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод (том 1 а.с. 156-160).

Пунктом 1.1 вказаної Угоди передбачено, що Держгеонадра надає надрокористувачу право тимчасового користування ділянкою надр з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, а надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватися умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією Угодою та нормами діючого законодавства.

Пунктом 3.1 Угоди передбачено, що умови користування надрами, види, обсяги, джерело фінансування та строк виконання надрокористувачем робіт з метою геологічного вивчення в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод протягом строку дії дозволу визначається у Програмі робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, яка підписується сторонами, є Додатком 2 та невід`ємною частиною цієї Угоди.

У відповідності до пункту 7.1 Угоди надрокористувач зобов`язаний щороку подавати до Держгеонадр інформацію щодо стану виконання Програми робіт за формою встановленою законодавством та надавати відповідні пояснення з питань, що віднесені до компетенції Держгеонадр.

Програмою робіт, викладеною в Додатку 2 до Угоди №5043 від 24.10.2019, укладеної між ТОВ "Глобинський переробний завод" та Держгеонадрами (том 1 а.с. 160), визначений наступний перелік робіт, які має виконати ТОВ "Глобинський переробний завод" на виконання вказаної Угоди:

- Складання проектно-кошторисної документації на проведення геологорозвідувальних робіт;

- Комплекс геологорозвідувальних робіт: гамма-каротаж свердловин, гідрогеологічні дослідження, геофізичні дослідження у свердловинах, тощо;

- Лабораторні і технологічні випробування: радіаційно-гігієнічна оцінка сировини, дослідно-фільтраційні роботи, оцінка якісної характеристики для підземних вод, тощо;

- Складання та затвердження у встановленому порядку проекту дослідно-промислової розробки;

- Дослідно-промислова розробка;

- Камеральні роботи: складання геологічного звіту, підготовка матеріалів і складання ТЕО постійних кондицій;

- Затвердження запасів корисної копалини.

Таким чином, Додаток 2 до Угоди про умови користування надрами від 24.10.2019 №5043 не містить вимог до користування позивачем надрами, а є лише переліком заходів, які має виконати позивач протягом дії Угоди про умови користування та про виконання яких позивач зобов`язаний звітувати перед Держгеонадрами протягом дії Угоди про умови користування.

На виконання умов пункту 7.1 та Додатку 2 до Угоди ТОВ "Глобинський переробний завод" було направлено на адресу Державної служби геології та надр України звіти за 2019 та 2020 роки про виконання програми робіт, яка є додатком 2 до Угоди про умови користування надрами від 24.10.2019 №5043 (том 1 а.с. 164-171).

У вказаних звітах ТОВ "Глобинський переробний завод" надавав інформацію стосовно того, які пункти Програми робіт вже виконано (станом на дату подачі звіту), а які ще перебувають в процесі виконання.

Крім того, пунктом 7.2 Угоди передбачено, що надрокористувач зобов`язаний в установленому порядку подавати до Держгеонадр щорічні звіти відповідно до форм звітності щодо обліку запасів корисних копалин.

На виконання вказаного пункту товариством щороку подається до Держгеонадр звітний баланс використання підземних вод за формою №7-ГР (підземні води), затвердженою наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №97 від 14.03.2016 (том 1 а.с. 172-173).

В зазначеній звітності, зокрема, вказується обсяг видобутої води за рік та кількість годин роботи свердловин за рік.

Жодних зауважень від Держгеонадр до поданої ТОВ "Глобинський переробний завод" звітності за 2019 та 2020 роки не отримано.

Таким чином, товариство повністю дотримується умов дозволу на користування надрами та Угоди №5043 від 24.10.2019 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод (в тому числі додатку 2, яким передбачена "Програма робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод з ділянки надр, де розташований водозабір ТОВ "Глобинський переробний завод" (свердловини №281 та №724").

Крім того, суд звертає увагу на те, що пункт 5 припису не містить жодної вказівки на конкретні порушення норм чинного законодавства, які виявлені в процесі перевірки, та не зазначено ані терміну, ані способів усунення порушення.

Оскільки припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства, то згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", невиконання припису щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій.

Отже, діючим законодавством у сфері здійснення державного нагляду (контролю) визначено суть припису виключно як обов`язкову письмову вимогу щодо усунення конкретних порушень норм законодавства у визначені строки. При цьому, припис не може бути декларативним, тобто посилатися на загальні норми, яких товариство повинно дотримуватися повсякчасно протягом всієї своєї діяльності і без наявності такої вимоги контролюючого органу та повинен містити вказівки на конкретні порушення норм чинного законодавства, які виявлені в процесі перевірки, із зазначенням терміну і способів їх усунення.

Таким чином, включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а носять загальний характер, суперечить суті та меті припису як розпорядчого документу, що складається за результатами заходу державного нагляду.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 12.09.2019 у справі №440/3838/18 та від 05.06.2019 у справі №816/581/16.

Натомість, оскільки товариством виконано перед Держгеонадрами вимоги Угоди про умови користування надрами від 24.10.2019 №5043 та у останнього, як сторони Угоди та державного органу, який здійснює розпорядчі функції держави щодо надр відсутні зауваження до стану виконання ТОВ "Глобинський переробний завод" своїх зобов`язань, то пункт 5 припису носить декларативний характер і не передбачає вжиття конкретних заходів з боку позивача, що суперечить самій суті припису, як розпорядчого документу, який передбачає виконання його вимог.

Враховуючи, що пункт 5 припису є вимогою загального характеру, яка не спрямована на усунення конкретного порушення і не містять способу його усунення з посиланням на вимоги природоохоронного законодавства, суд вважає, що пункт 5 припису є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд відмічає, що відповідачем порушено принцип неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю), передбачений Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Так, відповідно до пункту 3 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174 (далі - Положення №1174), основними завданнями Держгеонадр, зокрема, є реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з підпунктами 12, 14 пункту 4 Положення №1174 Держгеонадра відповідно до покладених завдань:

здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням, зокрема за: обґрунтованістю застосування методик і технологій, якістю, комплексністю, ефективністю робіт з геологічного вивчення надр; дотриманням нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення і використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) та угод про умови користування надрами (у тому числі угод про умови користування нафтогазоносними надрами);

проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 (далі - Положення N96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалам промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, (....).

Відповідно до пункту 3 Положення №96 основними завданнями Держпраці є: реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

У відповідності до підпунктів 17 та 19 пункту 4 Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний гірничий нагляд з питань: правильності розробки родовищ корисних копалин у частині їх безпечної експлуатації додержання правил проведення геологічних і маркшейдерських робіт під час дослідно-промислової розробки та експлуатації родовищ корисних копалин;

- здійснює нагляд (контроль) за дотриманням умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині державного гірничого нагляду.

У Положенні про Державну екологічну інспекцію, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.04.2017 та у Положенні про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженому наказом Держекоінспекції №136 від 28.04.2020 (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) прямо не визначені повноваження Інспекції в сфері видобування корисних копалин та раціонального використання і охорони надр, в тому числі щодо контролю видобування підземних вод, та перевірки дотримання умов Спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами, а згідно з пунктом 4 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Враховуючи викладене, в ході перевірки відповідачем з цього питання також порушено принцип неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю), який передбачений статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки повноваження щодо перевірки дотримання надрокористувачем умов спеціального дозволу на користування надрами та дотримання умов Угоди про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки питних підземних вод, належать іншим державним службам, а саме, Державній служб геології га надр України та Державній службі з питань праці.

Враховуючи викладене суд вважає, пункт 5 припису є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 6 оскаржуваного припису, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно з пунктом 6 припису ТОВ "Глобинський переробний завод" приписано: "На виконання статей 3, 9, 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" у строк до 24.07.2021 виконати вимоги висновку Державної екологічної експертизи №16/27.11.2015-118 від 18.12.2015 щодо матеріалів "Оцінка впливу на навколишнє середовище (ОВНС) діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод" а саме, забезпечити відведення очищених стічних вод на біоенергетичний комплекс ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" і тільки в аварійних ситуаціях здійснювати їх скидання на поля фільтрації.

З цього приводу слід зазначити, що 18.12.2015 ТОВ "Глобинський переробний завод" отримало висновок державної екологічної експертизи щодо матеріалів "Оцінки впливу на навколишнє середовище (ОВНС) діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод" №16/27.11.2015-118 (том 2 а.с. 185-188).

Згідно вказаного висновку державної екологічної експертизи з ОВНС, Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації визначив очікуваний вплив на довкілля об`єктів позивача (а саме: виробничого майданчика та полів фільтрації) як екологічно допустимий та погодив матеріали "Оцінки впливу на навколишнє середовище (ОВНС) діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод".

Крім того, вказаним висновком передбачено, що для очищення господарсько-побутових та промислових стічних вод товариством використовуються очисні споруди, які передбачають механічне, фізико-хімічне та біологічне очищення з подальшою передачею очищених стічних вод на біоенергетичний комплекс ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" або у разі аварійних ситуацій скид на поля фільтрації.

На виконання вказаних вимог висновку державної екологічної експертизи з ОВНС між позивачем та ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" було укладено договір №29/01/2018 від 30.01.2018 про надання послуг по передачі стічної води (том 1 а.с. 177-181).

Згідно пункту 1.1 вказаного договору №29/01/2018 від 30.01.2018 ТОВ "Глобинський переробний завод" передає очищену стічну воду ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" для використання вказаної води в технологічному процесі біоенергетичного комплексу.

Таким чином, в період з 01.02.2018 по 31.05.2019 позивач здійснював передачу очищених стічних вод на біоенергетичний комплекс, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг (том 1 а.с. 182-197).

Але, 29.03.2019 товариством отримано листа від ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс", яким останній повідомляв, що у зв`язку з дефіцитом сировини в регіоні, біоенергетичний комплекс скорочує свою виробничу діяльність до 30% від проектної потужності на невизначений строк, і в подальшому починаючи з 01.06.2019 не зможе приймати очищені стічні води від ТОВ "Глобинський переробний завод" та пропонує розірвати договір №29/01/2018 від 30.01.2018 про надання послуг по передачі стічної води (том 1 а.с. 198).

Згідно з поясненнями представника позивача, у зв`язку з вищевказаним товариство прийняло рішення на час роботи ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" в режимі пониженої продуктивності скидати очищені стічні води на поля фільтрації.

01.09.2020 ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" взагалі припинило свою діяльність та було законсервоване строком на 3 роки, що підтверджується актом про тимчасове виведення основних фондів з виробничого процесу та їх консервацію (том 1 а.с. 199).

Учасниками справи не заперечується та обставина, що інспекторам відповідача під час здійснення планової перевірки було повідомлено, що ТОВ "Глобинський переробний завод" припинив передачу стічних вод на ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" у зв`язку зі скороченням виробничої діяльності останнього та його подальшою консервацією та на підтвердження цього факту інспекторам було надано для перевірки акт про тимчасове виведення основних фондів біоенергетичного комплексу з виробничого процесу та їх консервацію.

Поряд з цим, ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" письмово повідомляло Держекоінспекцію про повне зупинення виробничої діяльності біоенергетичного комплексу та його консервацію, що підтверджується листом №223 від 01.09.2020 року (том 1 а.с. 200).

Таким чином, ТОВ "Глобинський переробний завод" з 01.06.2019 з незалежних від нього причин було позбавлене можливості передавати очищені стічні води на ТОВ "Глобинський біоенергетичний комплекс" та з метою уникнення аварійної ситуації, спричиненої накопиченням стічних вод, і запобігання їх потрапляння у навколишнє середовище позивачем було прийняте рішення, у відповідності до вимог висновку державної екологічної експертизи з ОВНС, скидати очищені стічні води на поля фільтрації.

На обґрунтування вимог пункту 6 припису, відповідач послався на статті 3, 9 та 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

Разом з тим, Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" набув чинності 18.12.2017, а висновок державної екологічної експертизи з ОВНС на діючий об`єкт отримано товариством 18.12.2015.

Як пояснив представник позивача, провадження планової діяльності розпочате товариством у 2014 році на підставі Сертифікату серія IV №30 від 21.01.2014, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта "Комплексу по переробці сої в м. Глобине Полтавської області по вул. Карла Маркса (нова назва - вул. Володимирівська) 203" проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Відповідно до пункту 2 статті 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини 2 та пунктом 14 частини 3 статті 3 цього Закону.

Отже, дія Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" буде поширюватися на позивача лише у тому випадку, якщо він буде здійснювати діяльність, передбачену пунктом 22 частини 2 та пунктом 14 частини 3 статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

У відповідності до пункту 22 частини 2 статті 3 вказаної Закону перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1-21 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 14 частини 3 статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1-13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, у акті перевірки від 24.05.2021 №06-28/340 відсутні посилання на те, що ТОВ "Глобинський переробний завод" після 18.12.2017 здійснював діяльність, передбачену пунктом 22 частини 2 та пунктом 14 частини 3 статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

З наведеного слідує, що посилання відповідача на положення статей 3, 9, 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" є безпідставними.

Питання порядку розроблення матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) та основні вимоги до складу й змісту цих матеріалів визначаються ДБН А 2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливу на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд" (далі - ДБН А2.2-1-2003).

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 ДБН А2.2-1-2003 метою ОВНС є визначення доцільності і прийнятності планованої діяльності і обґрунтування економічних, технічних, організаційних, санітарних, державно-правових та інших заходів щодо забезпечення безпеки навколишнього середовища.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про екологічну експертизу" (який діяв на момент отримання позивачем висновку з ОВНС) екологічна експертиза в Україні - вид науково-практичної діяльності уповноважених державних органів, еколого-експертних формувань та об`єднань, що ґрунтуються на міжгалузевому екологічному дослідженні, аналізі та оцінці передпроектних, проектних та інших матеріалів чи об`єктів, реалізація і дія яких може негативно впливати або впливає на стан навколишнього природного середовища, і спрямована на підготовку висновків про відповідність запланованої чи здійснюваної діяльності нормам і вимогам законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про екологічну експертизу" метою екологічної експертизи є запобігання негативному впливу антропогенної діяльності на стан навколишнього природного середовища та здоров`я людей, а також оцінка ступеня екологічної безпеки господарської діяльності та екологічної ситуації на окремих територіях і об`єктах.

З аналізу вказаних норм слідує, що основною метою екологічної експертизи матеріалів з Оцінки впливу на навколишнє середовище є з`ясування відповідності запланованої чи здійснюваної діяльності суб`єкта господарювання вимогам законодавства про охорону навколишнього природного середовища та запобігання негативному впливу такої діяльності на стан навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Так, у 2015 році на замовлення позивача ТОВ "Центр практичної екології" розроблено розділ проектної документації "Оцінка впливу на навколишнє середовище діяльності виробничого майданчика та полів фільтрації ТОВ "Глобинський переробний завод" (том 1 а.с. 202-254, том 2 а.с. 1-72).

Пунктом 1.1 вказаного розділу ОВНС передбачено, що в розділі "Оцінка впливу на навколишнє середовище" розглядається діяльність виробничого майданчика та полів фільтрації ТОВ "Глобинський переробний завод", що розташовані за адресою: 39000, Україна, Полтавська область, Глобинський район, м. Глобине, вул. Карла Маркса (нова назва - вул. Володимирівська), 203 та землі Глобинської міської ради між с. Черевані та м. Глобине (територія полів фільтрації).

Пізніше полям фільтрації було присвоєно поштову адресу: Полтавська область, м. Глобине, вул. Володимирівська 228-Г згідно рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради №292 від 20.11.2017 (том 1 а.с. 201).

У вказаному вище розділі ОВНС проведено оцінку впливів діяльності виробничого майданчика та полів фільтрації ТОВ "Глобинський переробний завод" на стан оточуючого середовища, а саме:

- оцінку впливу діяльності виробничого майданчика та полів фільтрації на стан компонентів навколишнього природного середовища;

- оцінку впливу діяльності виробничого майданчика та полів фільтрації на стан навколишнього соціального середовища;

- оцінку впливу діяльності виробничого майданчика та полів фільтрації на стан навколишнього техногенного середовища;

- достатність природоохоронних заходів, що реалізуються підприємством з мінімізації впливів на довкілля.

У відповідності до статті 13 Закону України "Про екологічну експертизу" (який діяв на момент отримання товариством висновку державної екологічної експертизи щодо ОВНС) Департаментом екології та природних ресурсі в Полтавської обласної державної адміністрації була виконана Державна екологічна експертиза щодо матеріалів "Оцінки впливу на навколишнє середовище (ОВНС) діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод".

Метою вказаної експертизи було визначення впливу діяльності комплексу з переробки сої та полів фільтрації, що належать позивачу, на стан навколишнього середовища.

За результатами вказаної експертизи встановлено, що вплив об`єктів позивача на навколишнє середовище є екологічно допустимим, величини викидів забруднюючих речовин не перевищують гранично допустимих концентрацій. Підприємством розроблено та реалізується комплекс заходів щодо забезпечення нормативного стану навколишнього середовища в районі впливу виробничого майданчика і полів фільтрації та недопущення аварій природного і техногенного характеру.

Заходи, що впроваджуються на території об`єкта, дозволяють зберегти екологічну рівновагу в районі розташування об`єкта, знижують до мінімуму вплив негативних факторів, що впливають на компоненти природного середовища при експлуатації технологічного устаткування.

Таким чином, за результатами проведеної державної екологічної експертизи Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації, було визначено очікуваний вплив на довкілля об`єктів позивача (а саме: виробничого майданчика та полів фільтрації) як екологічно допустимий та погоджено матеріали "Оцінки впливу на навколишнє середовище (ОВНС) діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод", в яких досліджувався, в тому числі, вплив функціонуючих полів фільтрації позивача па довкілля, а тому скидаючи очищені стічні води на поля фільтрації позивач жодним чином не порушив положень висновку державної екологічної експертизи з ОВНС №16/27.11.2015-118 від 18.12.2015.

Також слід відмітити, що ТОВ "Глобинський переробний завод" щорічно проводить моніторинг стану навколишнього природного середовища на території полів фільтрації та території заводу, в рамках якого досліджується стан повітря, води та ґрунтів, а також проводяться лабораторні вимірювання та здійснюється аналіз екологічного стану довкілля діючого підприємства та прогнозування його змін. За результатами екомоніторингу складається звіт.

Згідно висновків моніторингових звітів за 2019-2020 роки діяльність ТОВ "Глобинський переробний завод" не призводить до понаднормативного забруднення навколишнього природного середовища. Досліджувані показники викидів забруднюючих речовин зі стаціонарних джерел викидів - в межах затверджених гранично-допустимих закидів.

Вода зі спостережних свердловин до та після очисних споруд ТОВ "Глобинський переробний завод" за досліджуваними показниками відповідає вимогам щодо наявності загальних коліформ, КУО/100 см3. За фізико-хімічними показниками відібрані проби води зі спостережних свердловин до та після очисних споруд відповідають вимогам діючих нормативів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях позивача відсутні порушення вимог висновку державної екологічної експертизи з ОВНС №16/27.11.2015-118 від 18.12.2015, а тому пункт 6 припису №06/02.2-21 від 28.05.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно пункту 7 оскаржуваного припису №16/27.11.2015-118 від 18.12.2015, яким відповідач з посиланнями на статті 20-2, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статтю 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" приписав товариству по закінченню терміну виконання кожного пункту припису надати до інспекції звіт про хід виконання припису, то, на переконання суду, вказаний пункт припису також є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки в ході судового розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування усіх інших пунктів цього припису (пунктів 1-6).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Глобинський переробний завод" підлягають задоволенню повністю шляхом визнання протиправним та скасування припису ДЕІ Центрального округу №06/02.2-21 від 28.05.2021.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" (вул. Володимирівська, буд. 203, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область, 39000, ідентифікаційний код 30547403) до Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, буд. 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код 42149108) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Центрального округу №06/02.2-21 від 28.05.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 липня 2022 року.

Суддя О.В. Гіглава