Справа № 940/370/22
Суддя: Мандзюк С. В.
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

01.07.2022 Провадження по справі № 2-а/940/10/22
Справа № 940/370/22

РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Романовської Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Білоцерківського РУП сержанта поліції Тичеренка Владислава Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови серії БАБ № 783443 від 05.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 783443 від 05.05.2022 року, складену поліцейським ВРПП Білоцерківського РУП сержантом поліції Тичеренком В.Ю., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, справу закрити та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 05.05.2022 року поліцейським ВРПП Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Тичеренком В.Ю. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 783443 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП із застосуванням штрафу у розмірі 340,00 гривень, у якій зазначено, що 05.05.2022 року о 13 год. 10 хв. в с. Мала Вільшанка по вул. Перемоги, 9, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у якого відсутній, передбачений Законом України «Про дорожній рух», обов`язковий технічний контроль на комерційні транспортні засоби, чим порушив п. 30.3е ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Інкриміноване позивачу порушення п. 30.3е ПДР України не відповідає суті правопорушення, зазначеного в постанові. Крім того, що стосується відсутності технічного контролю на комерційні транспортні засоби, то такої вимоги Законом України «Про дорожній рух» не передбачено.

За таких обставин, позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 11.05.2022 року відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач поліцейський ВРПП Білоцерківського РУП сержанта поліції Тичеренко В.Ю. 16.05.2022 року отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач суду не надав.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Київській області 13.06.2022 року отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 05.05.2022 року поліцейським ВРПП Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Тичеренком В.Ю. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 783443 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП із застосуванням штрафу у розмірі 340,00 гривень, у якій зазначено, що 05.05.2022 року о 13 год. 10 хв. в с. Мала Вільшанка по вул. Перемоги, 9, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у якого відсутній, передбачений Законом України «Про дорожній рух», обов`язковий технічний контроль на комерційні транспортні засоби, чим порушив п. 30.3е ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів -учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організаційне залежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивач у позовній заяві зазначив, що суть правопорушення, зазначена у постанові про те, що він керував транспортним засобом у якого відсутній, передбачений Законом України «Про дорожній рух», обов`язковий технічний контроль на комерційні транспортні засоби, не відповідає порушенню пункту 30.3 е ПДР, який стосується установлення на транспортному засобі розпізнавального знаку «Знак небезпеки».

Пунктом 30.3е Правил дорожнього руху передбачено, що на відповідних транспортних засобах установлюються розпізнавальний знак, а саме «Знак небезпеки» - інформаційна таблиця у формі ромба, на якій зображено знак небезпеки. Зображення, розміри та розміщення таблиць на транспортних засобах визначаються Європейською угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Судом встановлено, позивач факт порушення п. 30.3е ПДР заперечує, оскільки, як зазначив у позовній заяві, жодної небезпечної речовини автомобілем Volksvagen Polo не перевозив. Даний автомобіль є службовим та не призначеним для перевезення вантажів та пасажирів. Крім того, зазначив, що поняття «комерційний транспортний засіб» положеннями Закону України «Про дорожній рух», які встановлюють обов`язковість технічного огляду, відсутнє.

Зазначені доводи позивача відповідачами спростовані не були.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

Додатком 5 до Інструкції передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (пункт 7 - «До постанови додаються…»).

Натомість, у пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено: «не додаються».

Відтак, поліцейський, який розглянув справу, не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджували би факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, не було надано суду жодних доказів, що позбавляє суд можливості встановити факт порушення позивачем п. 30.3е Правил дорожнього руху.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року в справі № 338/1/17 зазначив, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 463/1352/16-а зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладені обставини, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачами, на яких покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не доведено законність постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 783443 складеної стосовно позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, оскільки факт порушення позивачем вимог пункту 30.3е Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух» не підтверджується належними та допустимими доказами.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 783443 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із застосуванням штрафу у розмірі 340,00 гривень, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 поніс судові витрати у виді витрат щодо сплати судового збору в розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0. від 10.05.2022 року, які підлягають відшкодуванню у відповідності ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного Управління Національної поліції в Київській області.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 7, 9, 121, 245, 251, 255, 280, 283 КУпАП, статтями73, 74, 77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Білоцерківського РУП сержанта поліції Тичеренка Владислава Юрійовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови серії БАБ № 783443 від 05.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 783443 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП із застосуванням штрафу у розмірі 340 гривень,та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Київській області, адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.В.МАНДЗЮК