Справа № 120/1375/22-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 червня 2022 р. Справа №120/1375/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що проходив службу в органах цивільного захисту.

Під час проходження служби позивач отримав травму, у зв`язку із чим йому встановлено ІІІ групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків.

З огляду на встановлену причину інвалідності Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради позивачу видано посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни та включено його до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

02 листопада 2021 року ОСОБА_1 пройшов черговий огляд медико-соціальною експертною комісією, яка повторно встановила йому ІІІ групу інвалідності, що пов`язана з виконанням службових обов`язків.

24 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, проте відповідач листом від 31 грудня 2021 року відмовив у наданні такого статусу з огляду на те, що ОСОБА_1 не має статус учасника бойових дій та не брав участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо відмови у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24 грудня 2021 року про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Ухвалою від 22 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні).

05 квітня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відзиві зазначено, що для надання особі статусу особи з інвалідністю внаслідок війни необхідним є існування наступних умов: отримання особою інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що були одержані під час захисту Батьківщини та/або виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з участю в бойових діях у мирний час, пов`язаних з перебуванням на фронті, а також ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами. За змістом статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать виключно особи з військовослужбовців діючої армії та інші, які одержали інвалідність під час захисту Батьківщини, або ж виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронтів, в районі воєнних дій. Водночас, на переконання представника відповідача, проходження позивачем служби в поліції не тотожне участі в бойових діях та захисту Батьківщини в розумінні статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни". При цьому, віднесення особи до інваліда війни відповідно до статті 7 згадуваного Закону безпосередньо пов`язано з визначенням самого поняття "ветеран війни", що міститься у статті 4 цього Закону. Відповідно до вказаної статті ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать, зокрема, і особи з інвалідністю внаслідок війни. Відтак, на думку представника відповідача, необхідно з`ясувати саму причину інвалідності, тобто чи дійсно така причина пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни", адже в іншому випадку особа не може вважатися інвалідом війни.

Далі представник відповідача зазначає, що згідно з пунктами 1.1, 1.3 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть. Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19 (пункту 21.3 глави 2 розділу ІІ Положення). За приписами пункту 21.5 глави 2 розділу ІІ Положення, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; г) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Відтак, оскільки позивач не брав участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав, то, на думку представника відповідача, правові підстави для встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відсутні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах цивільного захисту населення.

У свідоцтві про хворобу №1790 від 08 листопада 2017 року Центральна лікарсько-експертна комісія Державної служби з надзвичайних ситуацій України дійшла висновку, що ОСОБА_1 під час служби отримав захворювання, що пов`язане з проходженням служби.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №084491 підтверджується встановлення позивачеві 03 грудня 2018 року ІІІ групи інвалідності (причина інвалідності - травма та її наслідки, пов`язані з виконанням службових обов`язків).

Довідка Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 18 липня 2019 року вих. №6552 свідчить про те, що ОСОБА_1 включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги як особа з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи.

Під час проходження позивачем 02 листопада 2021 року повторного огляду медико-соціальною експертною комісією позивачеві знову встановлено ІІІ групу інвалідності (причина інвалідності - травма та її наслідки, пов`язані з виконанням службових обов`язків). Наведене підтверджується довідкою до акта огляду серії 12 ААВ №263642.

24 грудня 2021 року позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою щодо встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Проте, листом від 31 грудня 2021 року вих. №А-08-15674 Департамент соціальної політики Вінницької міської ради відмовив позивачу у наданні такого статусу з огляду на те, що ОСОБА_1 не має статусу учасника бойових дій та не брав участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (надалі - Закон).

Згідно зі статтею 4 Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа, зокрема, особи з числа, зокрема, осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

На виконання згаданої норми постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12 травня 1994 року затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни (далі - Положення №302), що регулює правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни.

Відповідно до пункту 3 Положення №302 особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни".

Згідно з пунктом 7 Положення №302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина.

Пунктом 10 Положення №302 передбачено, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Таким чином, у разі віднесення особи до однієї з категорій, передбачених статтею 7 Закону структурні підрозділи з питань соціального захисту населення видають такій особі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Визначаючись щодо питання про відповідність позивача статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, суд враховує те, що у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №824/32/19-а, від 18 листопада 2020 року у справі №1140/2362/18, від 02 квітня 2021 року у справі №0540/9350/18 судом касаційної інстанції сформовано усталені висновки щодо застосування статті 4 та статті 7 Закону.

Зміст висновків Верховного Суду полягає у наступному:

"Для визначення права на встановлення статусу "особа з інвалідністю внаслідок війни" підлягає встановленню те, що по-перше: особа, яка претендує на встановлення такого статусу, є особою з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, та, по-друге: такі особи стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

За змістом статті 7 Закону №3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать виключно особи з числа військовослужбовців діючої армії та інші, які отримали інвалідність під час захисту Батьківщини, або ж виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, в районі воєнних дій.

При цьому, віднесення особи до інваліда війни відповідно до статті 7 Закону №3551 безпосередньо пов`язано з визначенням самого поняття "ветеран війни", яке міститься у статті 4 цього Закону".

Зважаючи на викладене Верховний Суд зазначив, що визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до осіб з інвалідністю внаслідок війни, є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав (пункт 35 постанови Верховного Суду від 02 квітня 2021 року у справі №0540/9350/18).

При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що отримання ушкодження здоров`я під час проходження військової служби (пов`язаного з проходженням служби) та подальше встановлення інвалідності внаслідок такого ушкодження не є достатньою підставою для надання такій особі статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Визначальним є те, що таке ушкодження повинно бути пов`язане із безпосередньою участю особи у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Відтак, визначальним при розгляді даної справи є встановлення того, чи пов`язана інвалідність позивача з виконанням обов`язків несення служби поєднаним із безпосередньою участю його у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Організацію діяльності органів військово-лікарської експертизи в органах та підрозділах системи Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у мирний та воєнний час визначено Положенням про діяльність військово-лікарської експертизи МНС, затвердженої наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 31 серпня 2007 року №591 (далі - Положення №591).

Відповідно до підпункту 1.3.4 пункту 1.3 Положення №591 основним завданням лікарсько-експертної комісії є проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу органів та підрозділів МНС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби, з проходженням служби або виконанням службових обов`язків.

За приписами абзацу 2 пункту 2.2 Положення №591 при звільненні осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів МНС України в запас та відставку з подальшою постановою їх на облік до військового комісаріату органи військово-лікарської експертизи керуються також нормативно-правовими актами з військово-лікарської експертизи, що діють у Збройних Силах України.

Так, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402) (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу І якого передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 постанови військо-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій. Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

З системного аналізу наведених положень слідує, що причинний зв`язок встановлення захворювання з формулюванням «ТАК, пов`язане з проходженням служби (виконанням службових обов`язків)», де виконання обов`язків здійснюється відповідно до покладених на органи МНС повноважень, є окремою та самостійною підставою для встановлення відповідної групи інвалідності, для якого не вимагається отримання такого захворювання під час участі у захисті Батьківщини та перебування на фронті чи в районах воєнних дій.

При цьому, за умови якщо захворювання пов`язане із захистом Батьківщини (що є необхідним для отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни) формулювання про причинний зв`язок ушкодження здоров`я із захистом Батьківщини повинно міститися у прийнятій комісією постанові.

Відтак, суд доходить висновку, що причинний зв`язок встановлення інвалідності з формулюванням "захворювання, пов`язане з проходженням служби" та причинний зв`язок встановлення інвалідності з формулюванням "захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини" є відмінними підставами для встановлення відповідної групи інвалідності та не підлягають ототожненню.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав травму під час проходження служби, що з огляду на зазначені вище висновки Верховного Суду свідчить про неможливість встановлення позивачеві статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до вимог статей 4 та 7 Закону.

Більше того, суд звертає увагу, що в матеріалах справі відсутні відповідні письмові докази, які б підтверджували те, що захворювання позивача, пов`язане із захистом Батьківщини або із його участю у бойових діях на території інших держав.

Окрім того, суд зважає на те, що законодавцем невипадково у статті 7 Закону визначено осіб з інвалідністю саме внаслідок війни, тобто таких осіб, які внаслідок бойових дій зазнали захворювання, поранення, трави, контузії тощо.

Водночас, травму позивач отримав під час несення служби в органах МНС, що унеможливлює надання йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Відтак, оскільки інвалідність позивача настала внаслідок виконання службових обов`язків, тому позивач не може вважатися особою з інвалідністю внаслідок війни.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У зв`язку із відмовою у задоволенні основної вимоги, тому задоволенню не підлягає і похідна вимога зобов`язального характеру.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для відшкодування позивачеві понесених ним судових витрат.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Департамент соціальної політики Вінницької міської ради (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 50; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38782790)

Рішення суду в повному обсязі складено 28.06.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович