Справа № 320/5631/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5631/21 Суддя першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 181 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, прийняте Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі акту від 10 листопада 2020 року № 181/10-36-04-20/_НОМЕР_1;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області (), Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ 4406798) та Державну податкову службу України поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку другої групи з 01 жовтня 2020 року та відновити відомості в реєстрі платників єдиного податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Київській області про анулювання свідоцтва платника єдиного податку № 181 від 10 жовтня 2020 року;

- зобов`язано Державну податкову службу України поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) платником єдиного податку другої групи з 01 жовтня 2020 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовують тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржники вказують на те, що у ФОП ОСОБА_1 на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів був наявний податковий борг, що є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи. Скаржники наголошують на тому, що наявність у позивача відповідної заборгованості підтверджується актом камеральної перевірки від 10 листопада 2020 року № 181/10-36-04-20.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що відповідачі не довели наявність у неї податкового боргу на перше число кожного місяця двох послідовних кварталів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області та ДПС України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 06 жовтня 2003 року та перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області як платник єдиного податку другої групи.

Головним управлінням ДПС у Київській області було проведено камеральну перевірку щодо порушення ФОП ОСОБА_1 вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт від 10 листопада 2020 року № 181/10-36-04-20/_НОМЕР_1.

Згідно з вказаним актом камеральної перевірки ОСОБА_1 протягом двох послідовних кварталів не сплачено податкові зобов`язання на суму 3763 грн 83 коп, що є порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування відповідно до абз. 8 пп. 198.2.3 п. 298.2 ст. 298, абз. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки від 10 листопада 2020 року № 181/10-36-04-20/_НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято рішення від 10 листопада 2020 року № 181 про анулювання ОСОБА_1 свідоцтва платника єдиного податку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання його протиправним і скасування.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що висновок контролюючого органу про наявність у позивача податкового боргу не знайшов свого підтвердження. Суд першої інстанції встановив, що в інтегрованій картці платника податку ОСОБА_1 не було відображено сплату єдиного податку згідно з квитанціями від 18 жовтня 2019 року та від 11 листопада 2019 року, адже кошти були перераховані на інший казначейський рахунок.

За висновком суду першої інстанції, помилкове визначення під час сплати суми податкового зобов`язання казначейського рахунку не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений Податковим кодексом України строк.

Під час розгляду і вирішення спору суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14 травня 2021 року № 813/1373/16.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.п. 291.2 - 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За змістом п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області як платник єдиного податку другої групи.

Підстави для анулювання реєстрації платником єдиного податку визначені в п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України.

Згідно з абз. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених пп. 298.2.3 п. 298.2 та пп. 298.8.6 п. 298.8 ст. 298 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 пп. 298.2.3 ст. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу (шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Підставою для прийняття Головним управлінням ДПС у Київській області рішення № 181 від 10 жовтня 2020 року про анулювання свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_1 став висновок контролюючого органу про те, що нею протягом двох послідовних кварталів не сплачено податкові зобов`язання на суму 3763 грн 83 коп. Зазначена обставина була встановлена під час проведення камеральної перевірки, результати якої оформлені актом від 10 листопада 2020 року № 181/10-36-04-20/_НОМЕР_1.

Таким чином, для правильного вирішення цього спору належить перевірити наявність чи відсутність у ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що єдиний податок ОСОБА_1 сплачувала відповідно до таких квитанцій:

- від 17 липня 2019 року б/н на суму 834 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за липень 2019 року);

- від 29 липня 2019 року б/н на суму 834 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за серпень 2019 року);

- від 20 серпня 2019 року б/н на суму 834 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за вересень 2019 року);

- від 18 жовтня 2019 року б/н на суму 1644 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за ІІІ квартал 2019 року);

- від 11 листопада 2019 року б/н на суму 1553 грн 90 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за листопад 2019 року);

- від 14 грудня 2019 року б/н на суму 834 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за грудень 2019 року);

- від 11 січня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за січень 2020 року);

- від 12 лютого 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за лютий 2020 року);

- від 06 березня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за березень 2020 року);

- від 18 квітня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за квітень 2020 року);

- від 11 травня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за травень 2020 року);

- від 18 червня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за червень 2020 року);

- від 16 липня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за липень 2020 року);

- від 11 серпня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за серпень 2020 року);

- від 12 вересня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за вересень 2020 року);

- від 16 жовтня 2020 року б/н на суму 944 грн 60 коп (призначення платежу: єдиний податок з фізичних осіб за жовтень 2020 року).

Дослідивши інтегровану картку платника єдиного податку ОСОБА_1 за період з 31 грудня 2018 року до 31 грудня 2020 року, станом на 30 вересня 2019 року у позивача була наявна переплата з єдиного податку на суму 115 грн 30 коп.

Позивачу 20 жовтня 2019 року був нарахований єдиний податок за жовтень 2019 року на суму 834 грн 60 коп. За даними інтегрованої картки платника податків позивач не здійснила сплату єдиного податку за жовтень 2019 року на суму 834 грн 60 коп, у зв`язку з чим сума боргу, з урахування переплати, становила 719 грн 30 коп (834 грн 60 коп - 115 грн 30 коп).

Також 20 листопада 2019 року позивачу був нарахований єдиний податок за листопад 2019 року на суму 834 грн 60 коп, внаслідок чого сума заборгованості зросла до 1553 грн 90 коп і не була своєчасно сплачена.

У зв`язку з цим сплачені ОСОБА_1 в подальшому платежі в оплату єдиного податку з призначенням платежу за грудень 2019 року - вересень 2020 року були зараховані в оплату заборгованості з єдиного податку, яка утворилась у жовтні 2019 року. Внаслідок цього в інтегрованій картці платника податку станом на 30 вересня 2020 року обліковується податковий борг з єдиного податку на суму 3750 грн 40 коп.

Отже, причиною виникнення податкового боргу в розмірі 3750 грн 40 коп фактично стала відсутність в інтегрованій картці відомостей про сплату єдиного податку за жовтень та листопад 2019 року.

Водночас ОСОБА_1 надала до суду копії квитанцій від 18 жовтня 2019 року б/н на суму 1644 грн 60 коп та від 11 листопада 2019 року б/н на суму 1553 грн 90 коп, згідно з якими були сплачені податкові зобов`язання з єдиного податку за жовтень та листопад 2019 року.

Кошти згідно з вказаними квитанціями були перераховані на казначейський рахунок 0358 (м.Вишневе), однак станом на 18 жовтня 2019 року та 11 листопада 2019 року єдиний податок підлягав сплаті на інший казначейський рахунок - 0378 (с.П-Борщагівка).

Згідно з листом Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області від 01 червня 2021 року № 5-06-06/5016 рахунки за кодом класифікації доходів бюджету 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» були відкриті:

- UA9010358 - на ім`я К-Святош.УК/м.Вишневе/1805400, МФОО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), ;

- UA9010378 - на ім`я К-Свят.УК/с.П-Борщагівка/18050400, МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), .

Вказаним листом також підтверджено зарахування на рахунок НОМЕР_2 коштів згідно з меморіальним ордером від 18 жовтня 2019 року № 558435805 у сумі 1644 грн 60 коп та згідно з меморіальним ордером від 11 листопада 2019 року № 56839168 у сумі 1553 грн 90 коп.

Отже, ОСОБА_1 надала до суду копії квитанцій від 18 жовтня 2019 року б/н на суму 1644 грн 60 коп та від 11 листопада 2019 року б/н на суму 1553 грн 90 коп, які підтверджують, що податкові зобов`язання з єдиного податку за жовтень та листопад 2019 року були нею сплачені на рахунок за кодом класифікації доходів бюджету 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб», однак призначений для зарахування коштів, що надходять від платників з місцезнаходженням у м. Вишневе, а не в с. П-Борщагівка.

Під час розгляду і вирішення справи суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зазначена помилка не може свідчити про невиконання позивачем свого податкового обов`язку.

Так, згідно з ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Враховуючи, що позивач як платник єдиного податку вчинила дії, спрямовані на перерахування суми грошового зобов`язання на єдиний казначейський рахунок за кодом класифікації доходів бюджету 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб», колегія суддів вважає помилковим висновок контролюючого органу про наявність у ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 3763 грн 83 коп.

Колегія суддів наголошує на тому, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку може бути лише фактична наявність протягом двох послідовних кварталів не сплачених податкових зобов`язань на суму, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В той час як у випадку ОСОБА_1 має місце неправильне відображення даних про сплату податкового зобов`язання в інтегрованій картці платника податку з огляду на допущену позивачем помилку при визначенні казначейського рахунку.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвали законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Київській області та ДПС України не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 17 грудня 2021 року, та не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та правильно застосував норми матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області та ДПС України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька