Справа № 240/42050/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Житомир справа № 240/42050/21

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у виплаті позивачу грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 протиправними;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не зарахування ОСОБА_2 до штату Військової НОМЕР_2 з 31 липня 2014 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 зарахувати ОСОБА_2 до штату Військової частини НОМЕР_2 з 31 липня 2014 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 з 31 липня 2014 року відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», з урахуванням зміни вислуги років, норм грошового забезпечення та індексації.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем відмовлено у виплаті будь-якого грошового забезпечення військовослужбовця ЗС України ОСОБА_2 , чоловіка позивачки, який зник безвісті 05.09.2014 після виконання бойового завдання; військовозобов`язаний ОСОБА_2 , не очікуючи виклику, добровільно прибув в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_4 (військова частина НОМЕР_2), виконував накази командирів військової частини, приймав участь у бойових завданнях, однак враховуючи неналежну внутрішню організацію роботи відповідача ОСОБА_2 не був зарахований до списків особового складу частини в період з 31.07.2014 по 05.09.2014.

Ухвалою від 23.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 60-61), в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що ОСОБА_2 в списках особового складу військової частини не значиться, він самостійно на свій розсуд вирушив до військової частини польова пошта НОМЕР_3, а саме в сектор ведення бойових дій; в період з 31.07.2014 по 05.09.2014 військова частина знаходилася на фінансовому забезпеченні в Полтавському ОВК.

Позивач відповіді на відзив не подав.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

05.07.2013 був зареєстрований шлюб між громадянином України ОСОБА_2 та позивачкою (а.с.13).

Позивачка звернулася до відповідача із заявою від 17.08.2021 (а.с.10) про виплату їй грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісті 05.04.2014, на яку військова частина НОМЕР_2 листом від 22.09.2021 № 1286 (а.с.9) повідомила, що ОСОБА_2 станом на 05.09.2014 не перебував у складі військовослужбовців ЗС України, військової частини НОМЕР_4 та рахувався лише добровольцем, підстав для виплати грошового забезпечення немає.

Вважаючи протиправною відмову у виплаті грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції. яка діяла на час їх виникнення (далі - Закон 2011-XII).

В ст. 9 Закону 2011-XII зазначено:

"6. За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини."

Статтею 3 Закону 2011-XII визначено:

"1. Дія цього Закону поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей".

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 9 Закону 2011-XII, постановою Кабінетом Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Згідно п. 1 вказаного Порядку, цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що дружина має право на отримання грошового забезпечення безвісно відсутнього військовослужбовця.

Для правильного вирішення справи треба з`ясувати, чи був ОСОБА_2 в період з 31.07.2014 по 05.09.2014 військовослужбоцем.

Із змісту Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ)вбачається, що Військовослужбовці, це особи, які проходять дійсну військову службу у складі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст.2 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом:

призову громадян України на військову службу;

прийняття громадян України на військову службу за контрактом (ч.1 ст. 4 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 в редакції Закону № 2232-ХІІ, що діяла в період з 31.07.2014 по 05.09.2014, початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу."

Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607 "Про часткову мобілізацію", затверджений Законом № 1595-VII від 22.07.2014, у зв`язку з поширенням проявів тероризму на території України, що призводять до загибелі мирного населення, військовослужбовців і працівників військових формувань та правоохоронних органів України у східних регіонах держави, концентрацією угруповань військ (сил) зі значним наступальним потенціалом на території Російської Федерації поблизу державного кордону України, загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України, з метою забезпечення оборони держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію.

Відповідно до записів у військовому квитку ОСОБА_2 (а.с.19-21), ОСОБА_2 проходив військову службу з 23.10.2002 по 05.05.2004, присвоєно військове звання молодший сержант та прийнятий на облік Борщівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області 11.05.2004, інші записи щодо призову на військову службу, її проходження - відсутні.

Згідно Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого указом Президента України від 25.05.1994 № 263/94 військовий квиток є документом, що визначає належність його власника до військової служби, служби в запасі та військового обов`язку.

Запис у військовому квитку (а.с.19-21) записи про призов ОСОБА_2 на військову службу на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 № 607 "Про часткову мобілізацію", про вступ на військову службу за контрактом відсутній.

З відповіді Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.02.2022 (а.с.55) на запит суду вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Радомишльському районному військовому комісаріаті, призваний 23.10.2002 року. відправлений в команду 7114; інша інформація щодо перебування ОСОБА_2 на військовому обліку, призову (мобілізації на військову службу та проходження військової служби - відсутня.

Відповідно до Акту службового розслідування № 7 від 06.11.2014 (а.с.37-40) військової частини польова пошта НОМЕР_4 (військова частина НОМЕР_2), доброволець ОСОБА_2 05.09.2014 загинув під час виконання бойового завдання при проведенні антитерористичної операції.

Згідно листа Міністерства оборони України від 15.04.2015 (а.с.22), ОСОБА_2 дійсно з 31.07.2014 перебував у військової частині польова пошта НОМЕР_3 як доброволець, проте з 05.09.2014 рахується безвісті зниклим.

Згідно листа Щастинського районного відділу поліції від 14.06.2021 (а.с.32-33), проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення за фактом того, що 05.09.2014 доброволець ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , беручи участь в АТО зник безвісті під час бойових дій.

На підставі вказаних доказів, враховуючи вимоги діючого станом на 2014 рік законодавства суд встановив, що ОСОБА_2 в 2014 році не був призваний на військову службу ні за контрактом, ні під час мобілізації, тобто станом на 05.09.2014 він не був військовослужбовцем.

Суд не приймає до уваги додану до позову ксерокопію акту службового розслідування від 04.03.2015 (а.с.23-24), так як ця копія не засвідчена в порядку, встановленому чинним законодавством.

Та обставина, що в листі Міністерства оборони України від 15.04.2015 (а.с.22), зазначено, що ОСОБА_2 дійсно з 31.07.2014 перебував у військової частині польова пошта НОМЕР_3 як доброволець, проте з 05.09.2014 рахується безвісті зниклим, не свідчить, що в період з 31.07.2014 по 05.09.2014 ОСОБА_2 був військовослужбовцем і відповідач повинен був з 31.07.2014 зараховувати його до списків особового складу частини.

Таким чином, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірні дії (бездіяльність) відповідача на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93412, код НОМЕР_5) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

01 липня 2022 р.