Справа № 360/533/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2022 року Справа № 360/533/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач 2), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 96 від 05.08.2021, видане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі заяви про призначення пенсії від 28.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі заяви про призначення пенсії від 28.07.2021 та наданих документів, з 28.07.2021.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 28 липня 2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років, на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додала документи, необхідні для підтвердження виконання робіт з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Листом від 11.08.2021 № 1200-0208-8/29306 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило, що за розглядом наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області винесено рішення від 05.08.2021 № 96 про відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження.

Позивач вважає вказане рішення протиправним.

Відповідач 1 заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

28.07.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років, на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.08.2021 № 96 та направлено до відповідача 2 з подальшим долученням до матеріалів електронної пенсійної справи позивача.

Вказаним рішенням встановлено, що вік позивача 53 роки 5 місяців 26 днів.

Право на призначення пенсії за віком згідно абзацу 1 пункту 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають особи, на зменшення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 8 років, якщо працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 20 років 2 місяці 28 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди її роботи.

Для визначення права на зниження пенсійного віку основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка форми 122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості подання довідки для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати.

Також відповідач 1 зазначив, що відповідно до частини 3 статті 65 Закону України № 796 посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Отже, законодавством чітко встановлено перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та які дають право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Тобто, право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Позивачем було надано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2) серія НОМЕР_1 від 26.12.1992.

Надані архівні довідки, не можуть бути враховані для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки не підтверджені первинними документами.

Водночас, слід враховувати, що законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-яким первинними документами.

Таким чином, відповідач 1 вказує, що оскільки позивачем участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підтверджено первинними документами та не надано інших документів, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні відчуження, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати, у відповідача 1 відсутні правові підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України № 796.

Відповідач 2 також заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

За принципом екстериторіальності автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача про призначення пенсії від 28.07.2021 здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким за результатами розгляду вказаної заяви рішенням від 05.08.2021 № 96 було відмовлено в призначенні пенсії позивачу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не може бути належним відповідачем по справі, оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії, яке оскаржує позивач, приймав інший пенсійний орган - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області є самостійною юридичною особою, підрозділом Пенсійного Фонду України. Саме Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області було наділено правом призначення пенсії позивачу.

Відповідач 2 вказує, що позивач, звернувшись до суду з позовними вимогами про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі заяви про призначення пенсії від 28.07.2021 та наданих документів, з 28.07.2021, допустив порушення норм матеріального права, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1987 році, що підтверджується копіями паспорта громадянина України, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 від 26.12.1992.

28.07.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За принципом екстериторіальності вказану заяву передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що підтверджується письмовими поясненнями сторін та листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 1200-0208-8/29306 від 11.08.2021.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.08.2021 № 96 відмовлено позивачу у призначенні пенсії. В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що для визначення права на зниження пенсійного віку, основним документом, що визначає виконання робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка форми 122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії. У разі неможливості подання довідки, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати. У зв`язку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина статті 92 Конституції України).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 796-XII встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

«Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років».

При цьому, згідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до статті 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно частини 1 статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 (чинної на момент видачі позивачу посвідчення), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи, та зокрема, з метою визначення періоду участі особи у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11.09.2019 у справі № 205/8713/16-а, від 25.11.2019 у справі № 464/4150/17 та від 09.01.2020 у справі № 363/3976/16-а та від 27 квітня 2020 року у справі № 212/5780/16-а.

Враховуючи викладене, особи які віднесені до ІІ категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме на підставі їхнього перебування - роботи у зоні відчуження автоматично мають право на пільги, встановлені частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.12.1992.

Також судом досліджено довідку № 02-15/210 від 03.03.2014, що видана Лутугинською міською радою Лутугинського району Луганської області, відповідно до якої ОСОБА_3 з 15.07.1987 була прийнята поваром 4-го розряду до столової № 2 Лутугинського відділу робочого постачання виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» та одночасно направлена до м. Чорнобиль для обслуговування гарячим харчуванням працюючих в зоні Чорнобильської АЕС строком на один місяць з 19.07.1987 (наказ № 225-к від 15.07.1987). Копія вищезазначеного наказу № 225-к від 15.07.1987 також міститься в матеріалах справи.

Наведене також підтверджується відповідними довідками, що містяться в матеріалах справи. Зокрема, в довідці № 19 від 03.07.1997, виданою Лутугінською виробничо-комерційною фірмою «Универсал» зазначено, що згідно наданого табеля Чорнобильської АЕС ОСОБА_4 з 20 липня по 20 серпня була виплачена заробітна плата: з 20.07.1987 по 31.07.1987 - 203 руб. 23 коп., з 01.08.1987 по 20.08.1987 - 345 руб. 55 коп. Первинні документи про участь ОСОБА_4 у ліквідації аварії на ЧАЕС не збереглися за закінченням терміну зберігання та знищенні в 1993 році.

Вищевказані документи надавались відповідачу 2 разом із заявою позивача про призначення пенсії.

Отже, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено те, що позивач працювала у 1987 році у зоні відчуження більше 14 календарних днів (з 20.07.1987 по 20.08.1987), що відповідає вимогам для зменшення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як це передбачено статтею 55 Закону № 796-XII.

Щодо посилань відповідача 1 на те, що позивачем не підтверджена участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС первинними документами, суд вважає їх безпідставними, оскільки як вже зазначалось вище єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС є відповідне посвідчення, яке позивач має з 26.12.1992, а тому факт участі позивача у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не є спірним в даних правовідносинах, а інші документи можуть надаватись лише з метою визначення періоду участі особи у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Крім того, відповідачем 1 не враховано інформацію, зазначену в довідці № 19 від 03.07.1997, виданій Лутугінською виробничо-комерційною фірмою «Универсал», про те, що первинні документи про участь позивача у ліквідації аварії на ЧАЕС не збереглися за закінченням терміну зберігання та знищенні в 1993 році.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що надані позивачем документи в повній мірі містять інформацію про період перебування позивача в зоні відчуження (з 20.07.1987 по 20.08.1987) та факт участі у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, отже позивач має право на зменшення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 8 років.

Вирішуючи питання щодо права позивача на призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону № 796-XII суд враховує, що позивач на момент звернення до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії (28.07.2021) досягла необхідного віку - 53 роки, страховий стаж позивача складав 20 років 02 місяці 28 днів, період перебування у зоні відчуження складає більше 14 календарних днів, що є достатнім для призначення позивачу пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Отже, рішення відповідача 1 від 05.08.2021 № 96 про відмову в призначенні позивачу пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо посилань відповідача 2 на те, що він не може бути належним відповідачем по справі, оскільки спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, суд вважає їх необґрунтованим, з огляду на таке.

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заяву та документи для призначення пенсії позивач надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, як структурного підрозділу Пенсійного фонду України, який в даному випадку також є органом, що призначає пенсію, у розумінні положень Порядку 22-1 та який уповноважений вирішувати питання щодо призначення позивачу пенсії.

Крім того, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснює облік пенсійної справи позивача, а також буде здійснювати нарахування та виплату їй пенсії, а тому відповідач 2 несе також відповідальність разом з відповідачем 1 за порушення прав позивача.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Згідно частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що судом встановлено те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.08.2021 № 96 не відповідає критеріям правомірного рішення, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто є протиправним та підлягає скасуванню, як наслідок суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років згідно статті 55 Закону № 796-XII, на підставі заяви позивача від 28.07.2021.

На думку суду, саме такий спосіб захисту у повній мірі сприятиме відновленню порушених прав позивача, тобто є ефективним в межах спірних відносин.

Суд звертає увагу на той факт, що рішення про відмову у призначенні пенсії приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, якому і належить право прийняття рішення про призначення пенсії позивачу.

Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених вимог законодавства та обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код 20490012, місцезнаходження: Запорізька обл., м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код: 21782461, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.08.2021 № 96 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно заяви ОСОБА_1 від 28.07.2021 про призначення пенсії.

Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.06.2022, у зв`язку із збройною агресією РФ, небезпекою для державної незалежності України, її територіальної цілісності та запровадженням на всій території України воєнного стану.

Суддя О.М. Качанок