Справа № 440/364/22
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/364/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Садошенко А.П.,

представника позивача Голинського О.О.,

представника відповідача Мисюри О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Компанії "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" до Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Компанія "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед", від імені якої діє Представництво "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення від 30.07.2021 № за формою "С", яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії в сумі 500000 грн.

Позовна заява подана позивачем на пошту 30 грудня 2021 року та зареєстрована канцелярією суду 06 січня 2022 року за вх. №1242/22.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправне та підлягає скасуванню, оскільки прийняте за результатами незаконної перевірки, за відсутності підстав для проведення фактичної перевірки. Вказує, що пальне використовується для власних виробничо-технічних потреб Представництва на газовидобувних майданчиках, що зафіксовано відповідачем у акті перевірки, а відповідно до приписів статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/364/22, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09:30 09 лютого 2022 року, витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду.

27 січня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с. 121-123/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що фактична перевірка позивача проведена на підставі, встановленій пп.80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій. У ході перевірки встановлено наявність залишків пального, а саме, 2085 л дизельного палива та палива ТС - 1 (код УКТЗЕД - ) - 960 кг, що підтверджується наданою підприємством довідкою про залишки пального на акцизному складі уніфікований номер 1016362 станом на 23.06.2021. Факт зберігання пального на зазначеному акцизному складі також підтверджується поданими підприємством до органів ДПС довідками про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, за перевіряємий період. Ліцензія на право зберігання пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1016362, що знаходиться за адресою м. Заводське, вул. Панаса Мирного, 8 - відсутня. З огляду на наведене, контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем здійснювалося зберігання пального без отримання ліцензії, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

07 лютого 2022 року засобами електронного зв`язку до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву /а.с. 140-141/, оригінал якої протокольною ухвалою суду приєднано до матеріалів справи у судовому засіданні 09 лютого 2022 року /а.с. 157-160/, у якій вказано, що відповідач не обґрунтував у відзиві не застосування до спірних відносин приписів ч. 19 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", якою звільнено позивача від отримання ліцензії. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні встановлені законом підстави для призначення та проведення фактичної перевірки, оформленої актом від 01.07.2021 за №4992/16-31-09-02/26333503.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу №440/364/22 до судового розгляду по суті на 11:00 10 березня 2022 року.

Судове засідання, призначене на 11:00 10 березня 2022 року, не відбулося /а.с.183/ та було перенесено на 09:30 17 червня 2022 року.

06 червня 2022 року до суду надійшла заява представника Компанії "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" Голинського Олега Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі №440/364/22 заяву представника Компанії "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" Голинського Олега Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено. Судове засідання, призначене на 09:30 17 червня 2022 року, вирішено провести за участю представника Компанії "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" Голинського Олега Олександровича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник позивача у судовому засіданні 17 червня 2022 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 17 червня 2022 року проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Компанія-нерезидент "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" здійснює свою діяльність на території України через Представництво "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" на підставі свідоцтва про реєстрацію, виданого Міністерством економіки України, реєстраційний №ПІ-2589 від 02.03.2007 /а.с. 20/.

Представництво "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед", ідентифікаційний код 26333503, не має права юридичної особи, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України /а.с. 24/.

Представництво "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" з 11.07.2000 за №8680 взяте на облік як платник податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру, про що податковим органом видано довідку форми №34-ОПП від 22.03.2017 №123 /а.с. 25/.

23.06.2021 начальником Головного управління ДПС у Полтавській області О. Лавровим на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, статті 16 Закону України від 19.12.1995 №481-ВР "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій прийнято наказ №1497-П "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести з 23.06.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" () за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: Полтавська область, м. Заводське, вул. Панаса Мирного, 8, за період з 01.04.2020 по дату закінчення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України /а.с. 127/.

23.06.2021 перед початком проведення фактичної перевірки представнику позивача вручено копію наказу Головного управління ДПС у Полтавській області №1497-П від 23.06.2021 та пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку від 23.06.2021 №2091, від 23.06.2021 №2089, що підтверджується відповідними відмітками про вручення та підписом уповноваженої особи у направленнях на перевірку, копії яких містяться у матеріалах справи /а.с. 128, 129/.

У термін з 15:00 год. 23.06.2021 по 15:00 год. 01.07.2021 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" за місцем фактичного провадження діяльності: Полтавська область, м. Заводське, вул. Панаса Мирного, 8, за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки, що був зареєстрований 01.07.2021 за №4992/16-31-09-02/26333503 /а.с 41-42, 130-132/.

За висновком акту перевірки від 01.07.2021 за №4992/16-31-09-02/26333503 за результатами перевірки представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" на акцизному складі за №1016362 встановлено порушення частини 1 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" в частині зберігання пального протягом періоду з 02.04.2021 по 01.07.2021 без наявності відповідної ліцензії /а.с. 132/.

Представництво "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" подало до ГУ ДПС у Полтавській області заперечення на акт про результати фактичної перевірки вих. №1042 від 15.07.2021 /а.с. 43-44/, за результатами розгляду яких позивачу надано відповідь листом ГУ ДПС у Полтавській області від 29.07.2021 №26918/6/16-31-09-02-16, за змістом якого результати фактичної перевірки базуються на нормах та вимог чинного законодавства, факти порушення представництвом "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" вимог частини 1 статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР стосовно зберігання пального без наявності відповідної ліцензії підтверджено результатами проведеної інвентаризації та відповідною довідкою платника від 23.06.2021 /а.с. 45-46/.

На підставі акту перевірки від 01.07.2021 №4992/16-31-09-02/26333503 ГУ ДПС у Полтавській області прийняло податкове повідомлення-рішення форми "С" від 30 липня 2021 року №, яким до Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 500000 грн. на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" /а.с. 15/.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області форми "С" від 30 липня 2021 року № в адміністративному порядку до ДПС України /а.с. 47-50/.

Рішенням ДПС України від 25.11.2021 №26827/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення /а.с. 46-52/.

Це рішення отримане позивачем 01.12.2021, що підтверджується конвертом та відомостями веб сайту АТ "Укрпошта" про відстеження рекомендованого листа 012 /а.с. 53, 54/.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області форми "С" від 30 липня 2021 року № та 13.12.2021 звернувся до суду з даним позовом /а.с. 113/.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню ГУ ДПС у Полтавській області форми "С" від 30 липня 2021 року №, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 ПК України).

За приписами пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстави їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, згідно з системним аналізом підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У такому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі №540/4141/20, який підлягає обов`язковому врахуванню судом першої інстанції відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що висновок щодо застосування норми підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, викладений у постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі №540/4141/20, тобто є більш пізнім за висновки, що викладені у постановах, на які позивається позивач, а тому у цій справі підлягає врахуванню більш пізній висновок, який викладений Верховним Судом у постанові від 11.05.2022 у справі №540/4141/20.

Як встановлено судом 23.06.2021 начальником Головного управління ДПС у Полтавській області О. Лавровим на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, статті 16 Закону України від 19.12.1995 №481-ВР "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" саме з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій прийнято наказ №1497-П "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести з 23.06.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" () за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: Полтавська область, м. Заводське, вул. Панаса Мирного, 8, за період з 01.04.2020 по дату закінчення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України /а.с. 127/.

Отже фактична перевірка призначена та проведена у зв`язку зі здійсненням функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а отже, на підставі п.п. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України,

Зважаючи на викладене вище, суд відхиляє доводи позивача про незаконність призначення та проведення фактично перевірки.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) в редакції Закону України від 23.11.2018 р. N 2628-VIII цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Терміни "пальне", "електронна сигарета", "рідини, що використовуються в електронних сигаретах" вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.

За приписами п.п. 14.1.141-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального встановлено ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Згідно з приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Встановлено річну плату за ліцензії на право зберігання пального у розмірі 780 гривень.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 17 Закону України №481/95-ВР).

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень (ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР).

При цьому, частиною 22 статті 18 Закону України №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена статтею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 березня 2020 року без наявності відповідної ліцензії.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що суб`єкти господарювання всіх форм власності, які отримують пальне для власних потреб та здійснюють діяльність з його зберігання, повинні отримати відповідну ліцензію в органах ДПС, за винятками, встановленими Законами, зокрема, відповідно до статті 15 Закону України №481/95-ВР ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу в мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення пункту 1 передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, притаманне всім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності та не було свавільним (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Поняття «цивільних прав і обов`язків», концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному праві: певні інші права та інтереси, які становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном».

Отже, стягнення з позивача штрафу становить втручання в його майнові права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06) зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви №68385/10 та №71378/10) наголосив, що перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто справедливого співвідношення між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Ведучи мову про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.o.» проти Чеської Республіки» (Spacek s.r.o. v. the Czech Republic), заява № 26449/95, п. 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого законодавства, вимагаючи, щоб воно було доступним для зацікавлених осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні (див. рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП], заява № 33202/96, п. 109, ECHR 2000-I).

Коло застосування концепції передбачуваності значною мірою залежить від змісту відповідного документа, сфери призначення, кількості та статусу тих, до кого він застосовується. Сам факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що вона не відповідає вимозі «передбачуваності» у контексті Конвенції. Завдання здійснення правосуддя, що є повноваженням судів, полягає саме у розсіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які залишаються враховуючи зміни у повсякденній практиці (див. рішення у справі «Горжелік та інші проти Польщі» (Gorzelik and Others v. Poland) [ВП], заява №44158/98, п. 65, від 17 лютого 2004 року).

У рішенні по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), заяви № 23759/03 та №37943/06, п. 57, від 14 жовтня 2010 року) Суд зазначив, що ... у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати прибуткового податку. Вищевикладених міркувань достатньо, щоб Суд дійшов висновку, що втручання у майнові права заявника було незаконним для цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Таким чином, Суд постановляє, що у цій справі мало місце порушення цього положення.

За приписами п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи наведене вище, оскільки статтею 15 Закону України №481/95-ВР передбачено, що ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі, суд дійшов висновку, що у разі зберігання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, яке діє через своє зареєстроване постійне представництво) пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах, і не реалізується через місця роздрібної торгівлі, ліцензія на право зберігання пального на місце зберігання такого пального не отримується.

Згідно акту приймання-передачі майна від 01.04.2021 за договором оренди №56-2021 від 01.04.2021, складеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" (орендодавець) та Представництвом "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" (орендар), на виконання пункту 4.1 укладеного між сторонами договору оренди №56-2021 від 01.04.2021 (надалі - договір оренди), орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (в оренду) наступне майно: частину збірно-розбірного мобільного складу для зберігання паливно-мастильних матеріалів (склад ПММ), площею 50 квадратних метрів, що розташований за адресою: Полтавська область, Миргородський район, місто Заводське, вулиця Панаса Мирного, буд 8 /а.с. 135/.

Представництвом "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" подано до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність форми №20-ОПП від 30.04.2021, у якому повідомлено відомості про наявність складу збірно-розбірного мобільного для зберігання ПММ за адресою АДРЕСА_1 площею 50 кв.м /а.с. 136/.

Фактичною перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки від 01.07.2021 №4992/16-31-09-02/26333503 наявність залишків пального, а саме, 2085 л дизельного палива (код УКТЗЕД - ) та палива ТС-1 (код УКТЗЕД - ) - 960 кг, що підтверджується наданою підприємством довідкою про залишки пального на акцизному складі уніфікований номер 1016362 станом на 23.06.2021. У акті зазначено, що факт зберігання пального на зазначеному акцизному складі також підтверджується поданими підприємством до органів ДПС довідками про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за перевіряємий період /а.с. 131, 133, 134/.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Представництву "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" видано Державною фіскальною службою України ліцензію на виробництво пального з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 /а.с. 58/.

Наказом Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" №17/2 від 01.04.2021 "Про зберігання пального" вирішено використовувати збірно-розбірний склад, що розташований за адресою: Полтавська область, місто Заводське, вулиця Панаса Мирного, буд. 8, який зареєстрований як акцизний склад №1016362 виключно для накопичення та зберігання пального, яке призначене для споживання Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" для власних виробничо-технологічних потреб виключно на газовидобувних майданчиках Представництва в процесі провадження основної діяльності з видобування газу природного /а.с. 55/.

У акті перевірки зафіксовано, що... пальне зберігається на акцизному складі №1016362, що знаходиться за адресою м. Заводське вул. Панаса Мирного, 8, а 200-літрових ємностях та в подальшому використовується підприємством для власних потреб на газовидобувних майданчиках /а.с. 131/, на підтвердження чого позивачем також надано до суду накладні на переміщення та акти на списання матеріалів /а.с. 84-96/.

Дизельне паливо у кількості 2085 л та паливо ТС-1 у кількості 960 кг, факт наявності якого встановлено перевіряючими під час фактичної перевірки, переміщено зі складу збірно-розбірного мобільного для зберігання ПММ (ун. №1016362) за напрямком використання та об`єктом ОЗ - для власних виробничо-технічних потреб на газовидобувних майданчиках Представництва, що підтверджено накладними на переміщення/ а.с. 98-107/ та використане для власних виробничо-технічних потреб на газовидобувних майданчиках Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед", що підтверджується актами на списання матеріалів /а.с. 108-111/.

Відповідачем не спростовано наведених вище обставин.

Таким чином, оскільки на складі збірно-розбірного мобільного для зберігання ПММ (ун. №1016362) на час проведення фактичної перевірки зберігалося пальне (дизельне паливо та паливо ТС-1), що призначене для споживання Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" для власних виробничо-технологічних потреб виключно на газовидобувних майданчиках Представництва в процесі провадження основної діяльності з видобування газу природного та фактично спожито іноземним суб`єктом господарювання, яке діє через своє зареєстроване постійне представництво, для власних виробничо-технологічних потреб виключно на газовидобувному майданчику, і яке не реалізовано через місця роздрібної торгівлі, ліцензія на право зберігання такого пального на місце зберігання пального отриманню не підлягала.

Зважаючи на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області не доведено факт порушення позивачем частини 1 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", за яке до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 500000 грн.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "С" від 30 липня 2021 року №, яким до Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 500000 грн., прийнято відповідачем не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, адміністративний позов позивача обґрунтований та підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом у цій справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 7500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10447 від 14.12.2021 /а.с. 13/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 115/.

Таким чином, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) на користь Компанії "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" від імені якої діє Представництво "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" (ідентифікаційний код 26333503, вул. Шевченка, 162, с. Яхники, Лохвицький район, Полтавська область, 37212) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7500 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-9, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Компанії "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" (ідентифікаційний код Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" 26333503, вул. Шевченка, 162, с. Яхники, Лохвицький район, Полтавська область, 37212) до Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "С" від 30 липня 2021 року №, яким до Представництва "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 500000 грн. (п`ятсот тисяч гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) на користь Компанії "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" від імені якої діє Представництво "Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед" (ідентифікаційний код 26333503, вул. Шевченка, 162, с. Яхники, Лохвицький район, Полтавська область, 37212) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7500 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 червня 2022 року.

Суддя С.С. Сич