Справа № 200/14331/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року Справа№200/14331/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Адвокат Корнієнко Андрій Андрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії, зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії з 01.09.2021.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію, як отримувач пенсії за віком. Проте, у серпні 2021 року він перевів свою пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та відкрив рахунок у АТ «Ощадбанк». На переконання позивача відповідач безпідставно не став виплачувати пенсію за новим місцем обліку, у зв`язку з чим просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надано відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. 05.10.2021 року представник позивача - ОСОБА_2, яка діяла на підставі виданої їй довіреності посвідченої нотаріально, звернулась із заявою щодо виплати пенсії позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Вказав, що представник позивача звертався до Управління із заявою щодо переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, а не із заявою про поновлення та нарахування пенсії, тому Управлінням рішення про припинення виплати пенсії позивачу не приймалось. Відповідач зауважує, що заява та додані до неї документи, подавалась представником позивача - ОСОБА_2, яка діяла на підставі виданої їй довіреності, посвідченої нотаріально, а не особисто позивачем з оригіналом паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тому ідентифікувати особу позивача в Управлінні не було можливості. У зв`язку з чим виплата пенсії не може проводитись. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На адресу суду надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві за №2600-0308-7/178777 від 10.11.2021, в якому зазначено що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України у м. Києві.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява від 24.11.2021 про заміну неналежного відповідача, а саме з Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.12.2021 було залучено до участі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області.

У січні 2022 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Корнієнко А.А. з проханням вважати позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві - вірними.

Відповідачем, залученим до співучасті по справі, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області був наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, перевів свою пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Стосовно питань, щодо зобов`язань нарахування, поновлення призупиненої виплати пенсії, позивачу необхідно звертатись саме до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Та на теперішній час ОСОБА_1 не перебуває на обліку в пенсійному фонді України в Донецькій області, відповідно підстави для нарахування та виплати пенсії з боку даного управління в бік позивача відсутні, згідно чинному законодавству.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 , є пенсіонером за віком. Згідно довідки від 4 жовтня 2021 року № 3008- позивач є внутрішньо переміщеною особою та його фактичним місцем проживання є АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 18.02.2022 року наданої Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області за (ОР 71), вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (з дислокацією у м. Покровськ) та отримував пенсію за віком:

- липень 2014 - 3 478,33грн.;

- серпень 2014 - 3 478,33грн.;

- вересень 2014 - 3493,51грн.;

- жовтень 2014 - 3493,51грн.;

- листопад 2014 - 3532,42грн.;

- грудень 2014 - 3558,99грн.;

- січень 2015 - 3558,99грн.

На адресу суду, у лютому 2022 року надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому було зазначено, що надати копії документів, а саме заяви щодо призначення пенсії ОСОБА_1 немає можливості, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві із даною заявою - не звертався. Окрім цього, з 30.03.2021 року призначення та перерахунок пенсії здійснюється централізовано в межах України, тобто документи громадянина ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли на розгляд в електронному вигляді, винесене рішення про відмову направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для повідомлення громадянина за місцем його проживання.

На адресу суду, у червні 2022 року надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому було зазначено, що після введення в Україні правового режиму воєнного стану з метою захисту інформаційно-телекомунікаційної системи Пенсійного фонду України забезпечується низка заходів, які в тому числі, можуть передбачати в окремих випадках обмеження доступу до архівів документів, що містять персональні дані. Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області має обмежений доступ до програмного забезпечення. В перегляді електронної пенсійної справи підсистеми ППВП не відображаються сканкопії документів, наданих позивачем разом з заявою про призначення пенсії, вказаної заяви, довідки форми ОК-5 тощо. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач позбавлений можливості надати копію пенсійної справи та копію рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 . Окрім цього Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що з серпня 2021 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві, у зв`язку з чим позбавлене можливості надати інформацію про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії позивачу.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області до клопотання, були додані наступні документи:

- про призначення пенсії Покровським об`єднаним управлінням ПФУ;

- рішення від 23.11.2021 за №120/35-01/03;

- лист від 12.10.2021 за №15382/35-02/03.

Відповідно до довідки про призначення пенсії ОСОБА_1 , Покровським об`єднаним управлінням ПФУ, пенсія за віком позивачу призначена відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.04.2010 року. З 19.04.2020 року розмір пенсії складає 3 380,58грн.

Листом від 12.10.2021 року за №15382/35-02/03 Управлінням соціального захисту населення Святошинської районної державної адміністрації в м. Києві на запит Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, була надана відповідь щодо надання інформації стосовно внутрішньо переміщених осіб. Запит був створений відділом обслуговування громадян №8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві стосовно Списку №1/129 від 05.10.2021 року на отримання інформації з ЄІБДВПО для призначення, відновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного грошового довічного утримання) внутрішньо переміщеним особам. Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , інформація з єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, в графі інформація в базі даних про особу наявна - «Є», в графі за наявності інформації про особу довідка про взяття на облік: «ДІЄ»; в графі, якщо довідка діє, адреса місця проживання підтверджена: «ТАК», в графі дата звернення до Пенсійного фонду зазначена - 05.10.2021. Даний список був підписаний заступником начальника та заступником начальника відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві.

Тобто, зазначеною відповіддю від 12.10.2021 року Управлінням соціального захисту населення Святошинської районної державної адміністрації із додаванням списку внутрішньо переміщених осіб підтверджується той факт, що представник позивача звернувся із відповідною заявою про призначення пенсії 05.10.2021 року.

Рішенням управління соціального захисту населення Святошинської районної державної адміністрації в м. Києві за № 120/35-01/03 від 23.11.2021 - скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи громадянина ОСОБА_1 №3008-4 від 04.10.2021 та внесено відомості до Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік внутрішньо переміщених осіб. Та повідомлено про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати.

Судом встановлено, що 05.10.2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про переведення виплати пенсії ОСОБА_1 за новим місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Вищевказану заяву прийнято пенсійним органом. До заяви було додано: копію паспорта громадянина України, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документ про місце проживання (реєстрації) та доручення.

З відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що пенсійну справу позивача взято на облік до управління. Проте, пенсія позивачу не виплачувалась, оскільки заява та додані до неї документи подавалась представником позивача, який діяв на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, а не особисто позивачем з оригіналом паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тому ідентифікувати особу позивача в Управління не було можливості.

Таким чином, спірним питанням даної справи є правомірність бездіяльності відповідача стосовно невиплати пенсії позивачу з 05.10.2021 року.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно з п. 1 Постанови КМУ № 637 призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що пенсійний орган має право припинити виплату пенсії особі виключно з підстав передбачених законом, про що приймає вмотивоване рішення.

Надання даних Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у своїх листах від 10.11.2021 за № 2600-0308-7/17877 та від 22.02.2022 за №2600-0304-7/32062, про те що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та із заявою про призначення (переведення) пенсії не звертався - помилкове, що підтверджується насамперед:

- відзивом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.11.2021 за №2600-0903-7/183592;

- відзивом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.01.2022 за № 0500-2206-8/4295;

- клопотанням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.06.2022 за № 0500-2205-7/41525;

- Списком №1/129 від 05.10.2021 року на отримання інформації з ЄІБДВПО для призначення, відновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного грошового довічного утримання) внутрішньо переміщеним особам, створеним відділом обслуговування громадян №8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві.

Тобто, всі ці вищенаведені документи свідчать про те, що позивач дійсно звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 05.10.2021 року.

В позовних вимогах представник позивача просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2021 року на рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк».

Але, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_2 звернулась із заявою про переведення виплати пенсії до відповідача лише 05.10.2021 та статус внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 отримав лише із отриманням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.10.2021 №3008-, та заявою про приєднання №657111311/011021 від 01.10.2021 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Як встановлено судом, пенсія позивачу не виплачується відповідачем 1, у зв`язку з поданням заяви невстановленої форми та зверненням представника за нотаріально посвідченою довіреністю, а не особисто позивачем.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з абзацом першим пунктом 1.5 Порядку № 22-1 передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 Порядку № 22-1).

Таким чином, у разі звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. При цьому, рішення про відмову в перерахунку пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, вказані правові норми регламентують прийняття рішення, зокрема, про перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, яке, у свою чергу, підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління, лише на підставі заяви особи встановленої форми та доданих до неї необхідних документів, що подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, звернулась як представник позивача із заявою від 05.10.2021 року про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, що встановлений додатком № 2 до Порядку № 22-1 із наданням всіх необхідних документів.

Суд зауважує, що форма та зміст заяви, з якою представник позивача звернувся до відповідача з метою виплати пенсії, очевидно дає змогу оцінити намір заявника, а саме намір отримувати пенсію за новим місцем проживання, а тому відповідач безпідставно не став виплачувати позивачу пенсію за новим місцем проживання.

Згідно п. 1.3. Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідач не заперечує, що представник позивача - ОСОБА_2 діяла на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, що відповідає вимогам пункту 1.3 порядку 22-1 і є належним представником позивача.

Таким чином, на думку суду посилання відповідача на невідповідність форми заяви є надмірним формалізмом, який порушує право позивача на отримання пенсії.

Зазначені обставини вказують на допущення відповідачем порушення вимог статті 49 Закону № 1058, яка визначає вичерпний перелік підстав для припинення виплати пенсії.

Пункт 5 частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, з огляду на приписи Закону № 1706-VII, не може бути застосований, оскільки цей пункт відсилає виключно до випадків, передбачених законом, тобто, вказані правовідносини не можуть бути врегульовані іншими нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, які відносяться до підзаконних нормативних актів.

Більш того, згідно частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року встановлено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Згідно з п. 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Суханов та Ільченко проти України", №№ 68385/10, 71378/10, § 25, рішення від 26 червня 2014 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, невиплачуючи позивачеві пенсію за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Щокін проти України", №№ 23759/03, 37943/06, § 33, рішення від 14 жовтня 2010 року, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

З огляду на викладене суд вважає, що припинення виплати пенсії позивачу було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058, а з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, щодо невиплати пенсії позивачу з 05.10.2021 року.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 05.10.2021 року на рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк», суд зазначає наступне.

На момент звернення до відповідача із заявою про переведення виплати пенсії, представником позивача були надані, крім інших, наступні документи: довіреність, посвідчена нотаріально, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до наявного в матеріалах справи рішення управління соціального захисту населення Святошинської районної державної адміністрації в м. Києві від 23.11.2021 за №120/35-01/03 вбачається, що дія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи громадянину ОСОБА_1 №3008- від 04.10.2021 - скасована. Відповідно до вимог постанови КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки, що регламентується постановою КМУ від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Тому на момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві на 05.10.2021 року діяла довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.10.2021 за №3008-.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому, враховуючи вищезазначене, з урахуванням дискреційних повноважень відповідача 1, суд доходить висновку, щодо зобов`язання Відповідача 1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення нарахування та виплати пенсії з дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві тобто 05.10.2021року.

Щодо зобов`язання відповідача виконати негайно рішення суду в межах суми нарахування за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Але зважаючи на те, що відповідачем ще не проведений перерахунок пенсії позивачу, то вимоги із виконанням негайно рішення суду в межах суми нарахування за один місяць по даному судовому рішенні є передчасними, тобто такими які можуть бути порушені в майбутньому, тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 01.11.2021 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по цій справі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе покласти судові витрати на відповідача та про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 908,00 грн., відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 9,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 05.10.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () повторно розглянути заяву від 05.10.2021 про поновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути на користь Державного бюджету України з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29 червня 2022 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець