Справа № 320/451/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року № 320/451/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Києві адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» з позовом до Київської митниці Держмитслужби, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 100110/2020/000018/1 від 28.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідач безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки з наданих при митному оформленні документів можливо було чітко визначити дійсну митну вартість товарів, адже вони не мали неточностей та у повному обсязі розкривали її складові. Крім того наголошено на помилковості застосування при визначенні митної вартості товару другорядного методу, без розкриття та обґрунтування неможливості застосування попередніх.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, судом зобов`язано відповідача подати докази, що стали підставою для прийняття спірного рішення, зокрема, але не обмежуючись цим, належним чином засвідчені копії у придатному для читання вигляді джерела інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, на які йде посилання у спірному рішенні.

03.03.2021 до суду від Київської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити, з урахуванням того, що за результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, містять розбіжності. Відповідач вважає, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, не визначені кількістю та достовірно. Крім того акцентовано увагу на тому, що в графі 31 товару № 3 (черевця лосося) інформація не відповідає зазначеній в електронному інвойсі (обрізки лосося морожені на шкірі, некалібровані з кістками, плавцями, з різних частин риби, різні за розміром).

10.03.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» надійшла відповідь на відзив, у якому вказано на необґрунтованість та безпідставність доводів сторони відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. У відзиві відповідач вказав, що позивачем не подано всіх документів запропонованих для підтвердження митної вартості товару, однак, позивач наголошує на тому, що така інформація не є достовірною, оскільки товариством надано митному органу повний пакет документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 2020/01-04 UKR- NOR від 01.04.2020 (надалі - Контракт) ввезено на митну територію України товар:

1. Риба морожена: форель (frozen trout) роду (Oncorhynchus Mykiss), без голови, патрана, без теплової обробки, без харчових домішок, продукт аквакультури. Розмірний ряд: ordl 2,7-3,6 кг/шт. Вага нетто - 11258,5 кг., упаковано в 432 карт.коробів на палетах. Маркування державною мовою присутнє: Дата виробництва: 01-04/2020р. Термін придатності: 01-04/2022р. Виробник: Ісе Seafood AS (SF-364). Країни виробництва: NO;

2. Частини риби мороженої лосось: (Salmo Solar): черевця лосося, морожені, без теплової обробки, без харчових домішок, продукт аквакультури, з плавниковими кістками, зі шкірою та лускою (salmon belly flaps). Розмірний ряд: 1-3 см. Вага нетто: 5600 кг., упаковано в 280 карт.коробів по 20кг на палетах. Дата виготовлення: 04/2020р. Термін реалізації: 04/2021р. Маркуванні державною мовою присутнє. Виробник: Ice Seafood AS (PI- 84). Країна виробництва: NO.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару в режимі імпорту, ТОВ "КВОЛІТІ ФІШ" подало митну декларацію (а також інші документи відповідно до Митного кодексу України), якій підрозділом митного оформлення митного органу присвоєно № UA100110/2020/603167 від 27.04.2020. Митну вартість товару визначено та заявлено декларантом за методом №1 - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Під час здійснення контролю за правильністю заявленої митної вартості товару, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100110/2020/000018/1 від 28.04.2020.

На підставі ч. 7 ст. 55 МК України (через незгоду з рішенням про коригування митної вартості та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митницею, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України), митним органом випущено у вільний обіг товар за МД № UA100110/2020/603200 від 28.04.2020.

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом зазначено, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та містять розбіжності, а саме, в графі 31 товару № 3 інформація не відповідає зазначеній в електронному інвойсі. Також, наявна в органах ДФС інформація щодо митної вартості товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, для підтвердження заявленої митної вартості товару митний орган направив позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до статті 254 МК України, необхідно подати переклад українською мовою наданих документів.

Виконуючи вимоги митного органу, що викладені в рішенні про коригування митної вартості товарів та використовуючи право, передбачене ч. 8 ст. 55 МК України, ТОВ "КВОЛІТІ ФІШ" в період дії гарантійних зобов`язань для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів листом за вих. № 06/07/20-1 від 06.07.2020 надало: належним чином завірену копію договору на транспортне обслуговування і міжнародні перевезення вантажів № 05/08/2019 від 05.08.2019 з додатковою угодою до даного договору № 01/04/20 від 01.04.2020; належним чином завірені копії акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № DON-093 від 27.04.2020, платіжного дорученням № 33 від 30.04.2020; належним чином завірену копію бухгалтерської довідки № б/н від 28.04.2020 та картку рахунку 632 за 28.04.2020-31.05.2020; належним чином завірену копію комерційні пропозиції від 17.04.2019 та від 17.04.2020; належним чином завірені копії нотаріально завіреного перекладу українською мовою митних декларацій країни відправлення 120197 від 21.04.2020; належним чином завірену копію висновку Державного підприємства "ДЕРЖАВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР МОНІТОРИНГУ ЗОВНІШНІХ ТОВАРНИХ РИНКІВ" вих. № 21/54-2 від 25.06.2020.

Також ТОВ "КВОЛІТІ ФІШ" надало додаткові документи, що стосуються виконання сторонами умов контракту та оплати товару, а саме належним чином, завірені копії: договору експедирування 05/2016 від 05.07.2019, заяви про купівлю іноземної валюти № 66 від 22.05.2020 та платіжного доручення в іноземній валюті № 65 від 22.05.2020, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № DON-081 від 01.04.2020 та № DON-088 від 08.04.2020.

Листом за вих. № 7.8-1/15/11/13821 від 14.07.2020 митний орган повідомив про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA100110/2020/000018/1 від 28.04.2020. Також зазначено, що митний орган не має можливості здійснити перевірку за якою поставкою товарів та рахунком здійснено перерахування коштів згідно платіжних доручень від 22.05.2020 № 65 та № 33 від 30.04.2020, оскільки у призначенні платежу є лише посилання на контракт та відсутнє посилання на інвойс та/або рахунок; позивачем не надано заявки на перевезення, згідно договору експедирування вантажів 05.07.2019 № 05/2016 та договору на транспортне обслуговування і міжнародні перевезення вантажів від 05.08.2019 № 05/08/2019 та рахунку, згідно договору на транспортне акт надання послуг від 27.04.2020 № БСЖ-ООЗ містить інформації щодо надання виключно єдиної послуги та не містить відомостей щодо додаткових витрат, а саме: завантаження, вивантаження, страхування та інше; висновок ДП "Держзовнішінформ" від 25.06.2020 № 21/54-2 не містить аналізу ринку аналогічної продукції при імпорті з країни експорту".

Позивач не погоджується з рішенням про коригування митної вартості товарів, вважає його необґрунтованим, протиправним та таким, що суперечить дійсним обставинам та підлягає скасуванню.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України. Розділ ІІІ МК України, регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Так, статтею 57 МК України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Слід зазначити, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 МК України. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до змісту пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України, визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеного слідує, що, дійсно, митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості та він досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Водночас, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд акцентує увагу на тому, що запитувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, можливо виключно у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим слід враховувати, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини шостої та сьомої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, а додаткові документи, які надав декларант, не усунули сумнівів щодо достовірності відомостей про визначення митної вартості товарів, що і стало підставою для визначення митної вартості товару за резервним методом.

Проте суд із такими доводами сторони відповідача не погоджується із таких підстав.

Судом досліджено всі документи товариства, що були надані до митного органу на підтвердження митної вартості товару за обраним методом (за ціною контракту).

Так, всупереч положенням ст. 55 МК України, в рішенні про коригування митної вартості митний орган не навів обов`язкових відомостей щодо обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі поданих позивачем документів, не міститься інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів та фактів, які вплинули на таке коригування.

У частині підстави, зазначеної в рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме те, що в графі 31 товару № 3 інформація не відповідає зазначеній в електронному інвойсі, слід зауважити, що згідно п. 1.1 контракту № 2020/0І-04 UKR-NOR від 01.04.2020, продавець (Ice Seafood AS) зобов`язується, протягом усього строку дії даного контракту, поставляти, а покупець (ТОВ "Кволіті Фіш") приймати й оплачувати рибу свіжоморожену й морепродукти, іменовані надалі "товар" на умовах визначених в інвойсі по кожній партії товару, що поставляється.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 контракту, ціна товару, що є предметом купівлі-продажу, вказується в інвойсі та виражається в доларах (USD). Ціна товару визначається на умовах: на підставі чинних правил Інкотермс -2010 і доповнень до них.

Згідно п. п. 4.1, 4.2 контракту, умови поставки згідно Інкотермс вказуються в інвойсі на кожну поставку товару. Умови оплати можуть бути як передоплата, так і оплата після поставки товару і вказуються в інвойсі на кожну поставку товару. Умови й форма взаєморозрахунків між сторонами можуть бути змінені.

Відповідно до п. 6.2 контракту, якісні характеристики товару, що поставляється за даним контрактом, повинні відповідати сертифікатам і технічним умовам виробника.

Так, відповідно до зазначених вище умов договору, продавцем виставлено інвойс № 3261 від 21.04.2020 (далі - Інвойс) з описанням товару: Frozen Salmon Off Cuts Skin on (морожені триммінг лосося с/ш, с/к), 120 коробок, вага (кількість) : 2400 кг, загальною вартістю 1 968,00 USD; Frozen Trout 2,7 - 3,6 ORD 1 H/OFF (свіжоморожена форель 2,7 - 3,6 ORD 1 без голови) 432 коробок, вага (кількість) : 11 258,50 кг, загальною вартістю 40192,85 USD; Frozen Salmon belly flaps 1-3 (морожені черевця лосося 1-3 см) 280 коробок, вага (кількість): 5 600,00 кг, загальною вартістю 8 512,00 USD.

Саме така інформація (що повністю відповідає інвойсу) та інші розпізнавальні особливості зазначено в МД № UA100110/2020/603167 від 27.04.2020, за якою відмовлено у випуску товарів та в МД № UA100110/2020/603200 від 28.04.2020, за якою товар випущено в вільний обіг. Також аналогічна інформація дублюється в: комерційних пропозиціях від 17.04.2020, митній декларації країни відправлення 120197 від 21.04.2020, CMR (MD 4332/R3293) від 21.04.2020; сертифікаті про походження товару від 21.04.2020, сертифікатах якості від 21.04.2020 (на кожний товар окремо), деклараціях виробника від 21.04.2020 (на кожний товар окремо), загальних ветеринарних документах на ввезення № ПЗ 030/В.100.7/4/455Н від 27.04.2020 та № ПЗ 030/В.100.7/4/456н від 27.04.2020.

Крім того, всі оплати, здійснені позивачем підтверджуються бухгалтерськими документами: бухгалтерської довідки № б/н від та карткою рахунку 632 за 28.04.2020 - 31.05.2020, заявою про купівлю іноземної валюти № 66 від 22.05.2020 та платіжним дорученням в іноземній валюті № 65 від 22.05.2020.

05.08.2019 між ТОВ "КВОЛІТІ ФІШ" (замовник) та ТОВ "DOSENT TECHNOLOGY" (перевізник) укладено договір на транспортне обслуговування і міжнародні перевезення вантажів № 05/08/2019, відповідно до умов п. 1.1 якого, замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання здійснювати від імені та за рахунок замовника перевезення вантажів наземним транспортом з використанням європейської митної транзитної декларації, а також надавати інші послуги, пов`язані з перевезенням.

Відповідно до п. 6.2 договору на транспортне обслуговування, перевізник пред`являє замовнику для оплати рахунок-фактуру та акт здачі-прийняття робіт.

Таким чином, на підставі акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № DON-093 від 27.04.2020, ТОВ "КВОЛІТІ ФІШ" оплатило послуги перевізника, що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 30.04.2020 (загальна вартість якого становить 4350,00 EURO згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № DON-093 від 27.04.2020 № DON-081 від 01.04.2020 та № DON-088 від 08.04.2020.

Як вбачається із акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № DON-093 від 27.04.2020, ТОВ "КВОЛІТІ ФІШ" оплатило за послуги перевезення ТОВ "DOSENT TECHNOLOGY" 1450,00 EURO, зокрема: 1300,00 EURO за транспортні послуги за маршрутом (Норвегія) Лепсой до (Україна) Ягодин; 150,00 EURO за транспортні послуги за маршрутом (Україна) Ягодин (Україна) Київ. Автомобіль: MD 4332/R 3293.

Згідно відомостей в довідці про транспортні витрати вих. № б/н від 27.04.2020, ТОВ "DOSENT TECHNOLOGY" підтвердило, що транспортування вантажу - риби свіжомороженої автомобілем MD 4332/R 3293, згідно маршруту Лепсой (Норвегія) - (Україна) Ягодин складає 1300,00 EURO. Тож, саме оплату міжнародного перевезення за межами України (витрати згідно маршруту Лепсой (Норвегія) - (Україна) Ягодин) у розмірі 1300,00 EURO ТОВ "КВОЛІТІ ФІШ" включило до митної вартості товару.

Отже, у гр. 12 МД митна вартість товару визначена правильно, адже до загальної суми товару за рахунком в грн. (гр. 22 X гр. 23 = USD 50672,85 * 27,1025= 1373360,92 грн.) у розмірі 1373360,92 грн. додавши вартість міжнародного перевезення (за маршрутом Лепсой (Норвегія) - (Україна) Ягодин) у розмірі 1300,00 EURO (що станом на 28.04.2020/ дату митного оформлення товару по курсу НБУ 1 EURO еквівалентно 29,4184 грн.) митна вартість товару складе 1411604,84 гри. (1373360,92 грн. + 38243,92 грн. (1300,00 EURO X 29,4184 грн = 38243,92 грн.). Інші транспорті витрати (окрім оплати міжнародного перевезення за межами України), відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № DON-093 від 27.04.2020 - не включались до митної вартості товару, так-як це не передбачено частиною 10 ст. 58 МК України. Враховуючи вищезазначене та на підставі доданих документів, суд вважає, що TOB "КВОЛІТІ ФІШ" додатково підтвердило відомості щодо складових митної вартості товару, а отже відсутні будь-які розбіжності в документах, наданих декларантом, про які зазначав Митний орган.

Стосовно зауваження митного органу проте, що митний орган не має можливості здійснити перевірку за якою поставкою товарів та рахунком здійснено перерахування коштів згідно платіжних доручень від 22.05.2020 № 65 та № 33 від 30.04.202, оскільки у призначенні платежу є лише посилання на контракт та відсутнє посилання на інвойс та/або рахунок, суд зазначає, що згідно п. 2.2. Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, що затверджений постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216, на який посилається відповідач, не передбачено чіткого переліку документів, які повинні зазначатись у призначені платежу. Так, пунктом 4.3. вищезазначеного Порядку, передбачено необхідність зазначати договір у призначені платежу, відтак, відповідне посилання на контракт у призначенні платежу у платіжних дорученнях від 22.05.2020 № 65 та № 33 від 30.04.2020 наявне. Таким чином, зауваження відповідача щодо невиконання вимог Порядку є безпідставними, а вимога відповідача зазначати у призначенні платежу інвойсу та/або рахунок є необґрунтованою.

Щодо зауважень відповідача про відсутність заявки на перевезення, згідно договору експедирування вантажів 05.07.2019 № 05/2016 та договору на транспортне обслуговування і міжнародні перевезення вантажів від 05.08.2019 № 05/08/2019, та рахунку, згідно договору на транспортне обслуговування і міжнародні перевезення вантажів від 05.08.2019 № 05/08/2019, слід врахувати, що сама по собі наявність або відсутність заявки на перевезення не впливає на митну вартість товару.

Щодо зауважень відповідача про те, що акт надання послуг від 27.04.2020 № DON-093 не містить відомостей щодо додаткових витрат, а саме: завантаження, вивантаження, страхування та інше, слід зазначити, що згідно п. п. 4.1 контракту, умови поставки згідно Інкотермс вказуються на кожну поставку товару. Відповідно до Інвойсу № 3261 від 21.04.2020 умови поставки FCA LEPSOY згідно Інкотермс 2010.

Відповідно до Інкотермс 2010 термін FCA (...named place) англ. Free Carrier, або Франко перевізник (...назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці. Якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Відповідно до CMR (MD 4332/R3293) від 21.04.2020, місце завантаження товару Lepsoy, Норвегія, так як це зазначено в Інвойсі № 3261 від 21.04.2020, відтак, витрати по завантаженню товару поніс продавець згідно умов поставки FCA LEPSOY відповідно до Інкотермс 2010. Крім того, в довідці про транспортні витрати вих. № б/н від 27.04.2020 зазначено, що страхування вантажу не проводилось, експедиторські послуги включені у вартість перевезення.

Стосовно доводів відповідача, про те, то висновок ДП "Держзовнішінформ." від 25.06.2020 № 21/54-2 не містить аналізу ринку аналогічної продукції при імпорті з країни експорту, суд зазначає, що вказані підстави не доведені, а сам експертний висновок не відноситься до основних документів, які підтверджують митну вартість товару, адже такий є додатковим документом згідно п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України, а отже, носить консультаційний характер. Також, відповідач фактично не встановив, в чому саме полягає невірність висновків експерта та невідповідність визначеної вартості товару поняттю дійсної вартості згідно зі статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі і одночасно не довів достовірність та об`єктивність використаної Митним органом інформації.

Враховуючи вищезазначене та на підставі доданих документів, товариство позивача додатково підтвердило втрати на транспортування товару, а отже, відсутні будь-які розбіжності в документах, наданих декларантом, про які зазначав митний орган.

Суд критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем, та які не належать до документів, що підтверджують митну вартість товару, визначених ст. 53 МК України, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, що підтверджує вартість наданих транспортних послуг та не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.

Таким чином, наведеним спростовується твердження митного органу щодо наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення заявленої митної вартості товару. Доводи позовної заяви в цій частині є обґрунтованими та знаходять своє підтвердження як нормативно так і документально, адже у відповідача була реальна можливість здійснити перевірку щодо повноти декларування складових митної вартості товарів, що імпортувалися позивачем саме на підставі наданих позивачем документів, перелік надання яких, був вичерпним.

Суд вважає, що документи, які були подані декларантом на підставі ч. 2 ст. 53 МК України, для митного оформлення, чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті покупцем на користь постачальника, тобто, дійсно, підтверджують митну вартість товарів за ціною контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, при цьому, відповідач не спростовує дійсність поданих до митного оформлення основних документів, достовірність і об`єктивність зазначених в них відомостей, не підтверджує належними наказами та аргументованими доводами наявність у документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також, відповідач і не спростовує контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість їх перевірити.

Відповідач під час розгляду даного спору так і не довів, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, тобто, його сумніви є необґрунтованими та суб`єктивними.

Натомість, в обґрунтування застосування резервного методу визначення митної вартості, відповідач зазначив, що митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МК України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях оцінюваного товару.

Суд наголошує на тому, що у самому рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 26.02.2019 у справі № 808/454/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 80129164) та від 19.06.2018 у справі № 826/6346/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 74819670).

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дату та номер вказаної митної декларацій, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України. Невстановленим є те, за якими саме параметрами митним органом визначалась схожість характеристик позивача і ЕМД, взятою за основу відповідачем, окрім одного і того ж продавця. Все це не відображено в оскаржуваному рішення про коригування митної вартості товарів. Дії відповідача щодо застосування резервного методу визначення митної вартості товару, без послідовного застосування попередніх п`яти методів та без обґрунтування неможливості їх застосування є протиправними та є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Суд, не заперечуючи права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, вказує на те, що для цього відповідач має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України, як наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наводячи обставини неподання таких, а також інші обставини, відповідач жодним чином не розкриває те, яким саме чином дані обставини та чинники впливають на митну вартість товару.

Тож, наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. Отже, підстави вважати, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, відсутні.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, підлягають задоволенню. Доводи відповідача не спростовують встановлену під час розгляду справи відсутність достатніх підстав для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА 100110/2020/000018/1 від 28.04.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» судовий збір у розмірі 3421,75 грн. (три тисячі чотириста двадцять одна гривня 75 коп.)

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» (, 08600, Київська область, м. Васильків, провулок Чкалова, 2а)

Відповідач: Київська митниця Держмитслужби (, 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела 8-а)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

повний текст рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 28.06.2022

Суддя Панченко Н.Д.