Справа № 640/21816/19
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві при перерахунках пенсії позивача в 2017 та 2018 та в 2019 роках;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 листопада 2017 року по нормі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітку, з якого було обчислено пенсію при попередньому перерахунку в 2010 році за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, з якого за період з 01 березня 2006 року по 28 лютого 2010 року виключити для оптимізації (згідно варіанту №1 розрахунку) та виплатити позивачу заборгованість по щомісячній державній пенсії за віком, починаючи з 01 жовтня 2017 року по 31 січня 2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком : з 12 лютого 2006 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; з 27 лютого 2006 року по 20 жовтня 2017 року відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та з 20 жовтня 2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

20 жовтня 2017 року позивач звернувся до Управління із заявою щодо переходу на пенсію за віком та перерахунку відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Спеціалістом ГУ ПФУ проведено перерахунок пенсії з 20 жовтня 2017 року відповідно до норм чинного законодавства з урахуванням розміру заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,01800; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховувався із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн і становив 7596,56 грн (3764,40 грн х 2,01800). З періоду, за який враховувалась заробітна плата позивача для обчислення пенсії, було виключено періоди з 01 лютого 1997 року по 30 квітня 1997 року , з 01 липня 2000 року по 31 січня 2004 року (46 місяців). Страховий стаж позивача обчислено на підставі поданих документів, які знаходяться в пенсійній справі, становить 53 роки 10 місяців 10 днів або 646 місяців; коефіцієнт стажу становить 0,53833. Таким чином, загальний розмір пенсії становив 4390,18 грн, де 4089,46 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - доплата за понаднормовий стаж. Новий розмір пенсії та борг по перерахунку нараховано та виплачено у січні 2018 року.

21 грудня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 2003 рік.

Спеціалістом ГУ ПФУ проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до норм чинного законодавства та заявнику надано відповідь , що згідно з матеріалами пенсійної справи 03 березня 2010 року ОСОБА_1 звертався із заявою щодо перерахунку пенсії, за результатами розгляду якої проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі, при цьому заробітна плата врахована з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року, з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року. Враховуючи викладене, провести перерахунок пенсії без урахування періоду з березня 2006 року по лютий 2010 року немає законних підстав. Зазначено, що проводити розрахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів заробітної плати з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2017 року недоцільно, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії позивача.

Також, листом ГУ ПФУ в м. Києві від 20 червня 2018 року №24333/02/4-1361 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 22 травня 2018 року повідомлено, що 21 грудня 2017 року позивачем подана заява про перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати за 2003 рік, лютий 2006 року та з березня 1994 року по лютий 1999 року. Відповідно до вказаної заяви позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону №2148 з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів, обчисленого по 30 вересня 2017 року та оптимальної заробітної плати, визначеної за період роботи з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; загальна кількість місяців становить 176 місяців; оптимальний період оптимізації (52 місяці) - з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року. Пенсію з 01 січня 2018 року обчислено: 3764,40 грн х 0,53833 х 2,12759 = 4311,54 грн, де 3764,40 грн - це середня заробітна плата по Україні за 2014 - 2016 роки; 0,53833 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1; 2,12759 -індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 4311,54 грн - основний розмір пенсії. Розмір пенсії з 01 січня 2018 року становить 4612,26 грн, де 4311,54 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - це доплата за понаднормовий стаж за 28 років. Виключення періодів заробітної плати після січня 2006 року неможливо, оскільки це суперечить чинному законодавству.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 10 вересня 2018 року №75362/02/4-1361/2 на звернення позивача, яке надійшло від Мінсоцполітики та зареєстровано в ГУ ПФУ в м. Києві 27 серпня 2018 року повідомлено, що позивач по 19 жовтня 2017 року отримував пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»; розмір пенсії станом на 01 жовтня 2017 року становив 3999,78 грн; пенсію було обчислено із урахуванням страхового стажу 46 років 4 місяці 15 днів, де стаж наукової роботи - 36 років 10 місяців 25 днів (стаж було обчислено по 01 березня 2010 року) та заробітної плати наукового працівника за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої було виключено період з 01 липня 2006 року по 28 лютого 2010 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,18948, застосована заробітна плата по Україні за 2009 рік - 1905,87 грн; частину пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було обчислено із заробітної плати за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої було виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,03258, застосований показник заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн. Згідно поданої заяви від 20 жовтня 2017 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 46 років 4 місяці 12 днів та із заробітної плати 7596,56 грн за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,01800, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн; розмір пенсії становив 3745,25 грн. Також з 01 листопада 2017 року проведено перерахунок пенсії по стажу з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів (стаж обчислено по 30 вересня 2017 року) та заробітної плати 7596,56 грн. Розмір пенсії після перерахунку склав 4390,18 грн (4089,46 грн - основний розмір пенсії, 300,72 грн - підвищення за понаднормовий стаж). Проводити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року було недоцільно, оскільки коефіцієнт заробітної плати склав би 1,97633. З 01 січня 2018 року ОСОБА_1 на підставі заяви від 21 грудня 2017 року проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону з урахуванням заробітної плати за період з 1 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, з якої було виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 вересня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,12759, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн. Розмір пенсії станом на 01 вересня 2018 року становить 4612,26 грн, де 4311,54 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - підвищення за понаднормовий стаж. Підстав для обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітку за останні 24 або будь-які 60 календарних місяців перед призначенням позивачу пенсії у 2006 році відсутні, оскільки різницю між розміром пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено із заробітної плати за період з 01 лютого 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року. Наголошено, що варіанти розрахунку заробітку, наведені у зверненні, не відповідають вимогам чинного законодавства.

Листом ПФУ від 19 вересня 2018 року №18334/Ч-11 на звернення позивача від 10 серпня 2018 року повідомлено, що розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,53833) та заробітної плати 8009,10 грн, визначеної за період роботи з 1 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та за всі періоди страхового стажу з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року (коефіцієнт заробітної плати - 2,12759); із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії позивача, виключено (оптимізовано) заробіток за 52 місяці у період з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року, як період з найменшим заробітком. Виключати із підрахунку період заробітку з березня 2006 року по лютий 2010 року немає підстав, оскільки зазначений період не підлягав оптимізації відповідно до законодавства, чинного на час проведення позивачу перерахунків пенсії у 2008 - 2010 роках. Розмір пенсії станом на 01 серпня 2018 року становить 4612,26 грн, де 4311,54 грн - оснований розмір пенсії, 300,72 грн - доплата за 28 років понаднормового стажу. Повідомлено, що підстави для обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням заробітку за останні 24 або будь-які 60 календарних місяці перед призначенням пенсії у 2006 році відсутні, оскільки різницю між розміром пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено із заробітної плати за період з 01 лютого 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року. Повідомлено, що варіанти розрахунку заробітку, наведені у зверненні, не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідачу повідомлено, що на підставі поданої 20 жовтня 2017 року заяви розмір пенсії за віком заявника з 20 жовтня 2017 року слід обчислити з урахуванням страхового стажу, набутого після перерахунку попереднього виду пенсії (по 30 вересня 2017 року).

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 26 листопада 2018 року №119700/02 за наслідками розгляду скарги позивача від 26 жовтня 2018 року повідомлено, що з 20 жовтня 2017 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 46 років 4 місяці 12 днів та заробітної плати 78596,56 грн за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,01800, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн; розмір пенсії становив 3745,25 грн. З 01 листопада 2017 року проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 42 з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,01800, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн; розмір пенсії становив 3745,25 грн із застосуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів та заробітної плати 7596,56 грн. Розмір пенсії після перерахунку склав 4390,18 грн; проводити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року було недоцільно, оскільки коефіцієнт заробітної плати склав би 1,9733. З 01 січня 2018 року на підставі заяви від 21 грудня 2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону та розмір пенсії станом на 01 листопада 2018 року становить 4612,26 грн.

Листом ПФУ від 24 квітня 2019 року №8088/Ч-4 за наслідками розгляду запитів від Державної служби України з питань праці та від Мінсоцполітики повідомлено, що з 01 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,17 (3764,40 грн х 1,17 = 4404,35 грн). Розмір пенсії позивача з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів та заробітної плати 9370,65 грн, визначеної за період з період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та за всі періоди страхового стажу з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, коефіцієнт заробітної плати - 2,12759. Із середнього заробітку виключено заробіток за 52 місяці у періоди з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року як період з найменшим заробітком, що становить не більше 10% тривалості страхового стажу. Коефіцієнт заробітку після оптимізації збільшується з 2,04428 до 2,12759, що сприяє збільшенню пенсії позивача. Розрахунок пенсії: 9370,65 грн х 0,53833 = 5044,50 грн. За 28 років страхового стажу понад 25 років розмір пенсії позивача збільшено на 28% мінімального розміру пенсії за віком як працюючій особі. Розмір пенсії позивача склав 5345,22 грн.

Вважаючи , що відповідач перерахунок пенсії здійснив невірно, протиправно не взявши до уваги, запропоновані позивачем варіанти, останній звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особа, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно пункту 1 частини першої, частин другої та третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Наведені положення законодавства вказують на наявність, зокрема, у пенсіонерів, яким призначено пенсію за віком, права на переведення з одного виду пенсії на інший за заявою, визначено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та вказано на обов`язкові умови для перерахунку пенсії застрахованим особам, які продовжували працювати після призначення пенсії.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до поданої 20 жовтня 2017 року заяви ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсії з 20 жовтня 2017 року проведено відповідно до норм чинного законодавства шляхом обчислення із заробітної плати за період з 01травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,01800; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховувався із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн і становив 7596,56 грн (3764,40 грн х 2,01800). З періоду, за який враховувалась заробітна плата позивача для обчислення пенсії, було виключено періоди з 01 лютого 1997 року по 30 квітня 1997 року, з 01 липня 2000 року по 31 січня 2004 року (46 місяців). Страховий стаж позивача обчислено на підставі поданих документів, які знаходяться в пенсійній справі, становить 53 роки 10 місяців 10 днів або 646 місяців; коефіцієнт стажу становить 0,53833. Загальний розмір пенсії становив 4390,18 грн, де 4089,46 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - доплата за понаднормовий стаж. Новий розмір пенсії та борг по перерахунку нараховано та виплачено у січні 2018 року. 21 грудня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 2003 рік, лютий 2006 року та з березня 1994 року по лютий 1999 року; спеціалістом було проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року згідно Закону №2148 з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів, обчисленого по 30 вересня 2017 року та оптимальної заробітної плати, визначеної за період роботи з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; загальна кількість місяців становить 176 місяців; оптимальний період оптимізації (52 місяці) - з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року. Пенсію з 01 січня 2018 року обчислено: 3764,40 грн х 0,53833 х 2,12759 = 4 311,54 грн, де 3764,40 грн - це середня заробітна плата по Україні за 2014-2016 роки; 0,53833 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1; 2,12759 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 4311,54 грн - основний розмір пенсії. Розмір пенсії з 01 січня 2018 року становить 4612,26 грн., де 4311,54 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - це доплата за понаднормовий стаж за 28 років.

З 01 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,17 (3764,40 грн х 1,17 = 4404,35 грн). Розрахунок пенсії здійснено з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів та заробітної плати 9370,65 грн, визначеної за період з період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та за всі періоди страхового стажу з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, коефіцієнт заробітної плати - 2,12759. Із середнього заробітку виключено заробіток за 52 місяці у періоди з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року як період з найменшим заробітком, що становить не більше 10% тривалості страхового стажу. Коефіцієнт заробітку після оптимізації збільшується з 2,04428 до 2,12759, що сприяє збільшенню пенсії позивача. Розрахунок пенсії: 9370,65 грн х 0,53833 = 5044,50 грн. За 28 років страхового стажу понад 25 років розмір пенсії позивача збільшено на 28% мінімального розміру пенсії за віком як працюючій особі. Розмір пенсії позивача склав 5345,22 грн.

Отже , перерахунок пенсії позивача здійснено у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітку за останні 24 або будь-які 60 календарних місяців перед призначенням позивачу пенсії у 2006 році відсутні, оскільки різницю між розміром пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено із заробітної плати за період з 01 лютого 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року.

Також, відсутні підстави і для виключення із підрахунку заробіток за період з березня 2006 року по лютий 2010 року, оскільки зазначений період не підлягав оптимізації відповідно до законодавства, чинного на час проведення позивачу перерахунків пенсії у 2008-2010 роках.

Також, судом першої інстанції вірно зазначено, що після здійснених відповідачем у 2017, 2018 та 2019 роках перерахунків пенсії позивачу її розмір збільшився, що підтверджує факт відсутності звуження обсягу вже набутих позивачем прав.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві при перерахунках пенсії позивача в 2017 та 2018 та в 2019 роках та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 листопада 2017 року по нормі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітку, з якого було обчислено пенсію при попередньому перерахунку в 2010 році за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, з якого за період з 01 березня 2006 року по 28 лютого 2010 року виключити для оптимізації (згідно варіанту №1 розрахунку) та виплатити позивачу заборгованість по щомісячній державній пенсії за віком, починаючи з 01 жовтня 2017 року по 31 січня 2020 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 27.06.2022р.)