Справа № 280/2255/22
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 червня 2022 року Справа № 280/2255/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69095, м. Запоріжжя, площа Пушкіна, буд. 2, )

про визнання висновку протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану № 330/21.17-83 від 28.12.2021 та зобов`язати Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), внести зміни до актового запису про шлюб № 546 від 19.04.1991 року, складеному Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, зокрема у відомостях про дружину ОСОБА_2 в графі «Національність» змінити з «росіянка» на «німкеня».

Ухвалою суду від 15.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, Запорізької області, Україна, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 10.11.1972.

Також, у вказаному Свідоцтві на той час зазначалось, що батьком позивача є ОСОБА_3 , за національністю - росіянин та мати ОСОБА_4 , за національністю - росіянка.

Разом із тим, 07.11.2019 до актового запису про шлюб батьків було внесено зміни у відомості щодо батька позивача ОСОБА_3 , зокрема в графі «Національність» відомості з «росіянин» змінено на «німець», що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб батьків позивача № 2 від 08.11.2019 року.

Наведені зміни відбулись на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 280/2850/19.

Позивачка звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 546, складеного 19.04.1991 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо зміни національності нареченої з «росіянка» на «німкеня». Також до заяви позивачем додані документи на підтвердження підстави внесення змін до актових записів.

Висновком № 330/21.17-83 від 28.12.2021 року про внесення змін до актового запису цивільного стану щодо зміни національності нареченої з «росіянка» на «німкеня» в актовому записі про шлюб 546, складеному 19 квітня 1991 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивачу відмовлено за відсутністю підстав.

Позивачка вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у внесенні змін в актовий запис, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до статті 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно з приписами статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Відповідно до статті 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09.12.1997 р. №703/97-ВР кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими.

Частиною 1статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року №2398-VІ(далі - Закон №2398) встановлено, що цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини 1статті 6 Закону №2398 відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану регулюється статтею 22 Закону №2398, відповідно до якої внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Внесення змін до записів актів цивільного стану регулюється також Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.1 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктами 1.16 та 2.12 Правил встановлено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Водночас, згідно з пунктом 2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Відповідно до підпункту 2.13.2 пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема постанова адміністративного суду.

Підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Спір у цій справі виник у зв`язку з відмовою Шевченківського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актових записів позивача, шляхом їх доповнення графою «національність» на підставі поданої заяви.

Відділ реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу. Спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є публічно-правовим, тому належить до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 10.11.1972 національність батька зазначено -росіянин, національність мати- росіянка.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 280/2850/19, 07.11.2019 до актового запису про шлюб батьків позивача було внесено зміни у відомості щодо батька позивача ОСОБА_3 , зокрема в графі «Національність» відомості з «росіянин» змінено на «німець», що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб батьків позивача № 2 від 08.11.2019 року.

З огляду на те, що означеним документом встановлено приналежність позивача до німецької національності по батьку, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача внести в особливі відмітки відомостей про національність громадянки ОСОБА_1 - "німкеня" актового запису про шлюб ОСОБА_8 № 546 від 19.04.1991 року, складеного Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, змінивши національність нареченої з «росіянка» на «німкеня».

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій. Натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69095, м. Запоріжжя, площа Пушкіна, буд. 2, )-задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про внесення змін до актового запису цивільного стану №330/21.17-83 року стосовно громадянки ОСОБА_1 .

Зобов`язати Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести в особливі відмітки відомостей про національність громадянки ОСОБА_1 - "німкеня" до актового запису цивільного стану про шлюб №546 від від 19.04.1991 року, складеного Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69095, м. Запоріжжя, площа Пушкіна, буд. 2, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 28.06.2022.

Суддя О.В. Конишева