Справа № 488/4901/21
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4901/21
Провадження № 2-а/488/17/22 р.
Іменем України
27.06.2022 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Варакута Є.Ю.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно Західного округу (Миколаївська та Одеська область) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Шевченко М.С., звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 003106 від 07.126.2021 р., видану державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).
В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він працює у ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (далі ТОВ «МГЗ») на посаді керівника проектів за сумісництвом виробничо-технічного відділу дирекції із забезпечення виробництва.
У період з 24.11.2021 р. по 06.12.2021 р. на ТОВ «МГЗ» представниками відповідача по даній справі - Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), проводилась позапланова перевірка з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, зокрема, щодо виконання ТОВ «МГЗ» вимог припису від 23.07.2021 № 332 (далі припис № 332), який був наданий відповідачем за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог природоохоронного законодавства у період з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р. (Акт від 16.07.2021 р. № 532).
За наслідками цієї перевірки посадовими особами відповідача було складено Акт від 06.12.2021 р. № 961 (далі Акт). Крім цього, 06.12.2021 р.відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 003106 за ст. 188-5 КУпАП (невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів).
В подальшому, 07.12.2021 р. щодо позивача було винесено постанову № 003106 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за вищевказане правопорушення.
Позивач не погодився із притягненням його до адміністративної відповідальності та вказав, що він не здійснював адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова була винесена необґрунтовано та безпідставно, при розгляді адміністративної справи посадовими особами відповідача не були враховані усі обставини, визначені КУпАП, та допущені інші суттєві порушення.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі, її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копія вказаної ухвали разом із копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів надсилалась учасникам справи, відповідно до вимог ст. 174 КАС України. Відповідачу надавався строк для подання відзиву, протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.
Відповідачем були своєчасно отримані копія ухвали про відкриття провадження, а також копія позовної заяви з додатками, про що у матеріалах справи наявне відповідне повідомлення. Своїм правом на подання відзиву він не скористався, тому справа розглядається на наявних у ній матеріалах в порядку письмового провадження.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши зібрані по справі письмові докази та надавши їм відповідну оцінку, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що позивач по даній справі ОСОБА_1 займає посаду керівника проектів за сумісництвом виробничо-технічного відділу дирекції із забезпечення виробництва ТОВ «МГЗ».
Із матеріалів справи вбачається, що у період з 05.07.2021 р. по 16.07.2021 р. на ТОВ «МГЗ» посадовими особами відповідача проводилася планова перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, за наслідками якої був складений Акт від 16.07.2021 р. № 532. Крім цього, був наданий припис № 332 від 23.07.2021 р. щодо усунення виявлених під час перевірки порушень.
В подальшому, у період з 24.11.2021 р. по 06.12.2021 р. на ТОВ «МГЗ» посадовими особами відповідача була проведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, зокрема, щодо виконання ТОВ «МГЗ» вимог припису від 23.07.2021 № 332. За наслідками цієї перевірки був складений Акт від 06.12.2021 р. № 961.
Зі змісту Акту від 06.12.2021 р. № 961 вбачається, що ТОВ «МГЗ» не було виконано вимоги припису від 23.07.2021 р. № 332 щодо не допускання зберігання змішаних із грунтом відходів у непризначених для цього місцях (п. 4), строк виконання якого був визначений до 05.10.2021 р. Зазначено також, що під час проведення позапланової перевірки було встановлено, що в порушення п. «з» ст. 17 Закону України «Про відходи» ТОВ «МГЗ» допускає зберігання відходів у несанкціонованому місці, а саме на території базисного складу бокситів.
Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про відходи» № 187/98-ВР від 05.03.1998 р. до обов`язків суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами відноситься зокрема, не допускання зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах (п. «з» ч. 1 ст. 17).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи» зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення); відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
Згідно ст. 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Слід зазначити, що єдиним нормативним документом, що регламентує правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків тощо.
Згідно ч. 8 ст. 7 Закону припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
В силу вимог ст. 11 Закону до обов`язків суб`єкта господарювання відноситься виконання ним вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.
Щодо термінів виконання припису, то суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до абз. 4 ч. 9 ст. 7 Закону розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) (до яких належить і припис) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складання акта надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).
Із матеріалів справи вбачається, що на виконання припису № 187 від 11.05.2021 р. та п. 4 припису №332 від 23.07.2021 р., між ТОВ «МГЗ» та ТОВ «Миколаївська водна компанія» був укладений договір за № НГЗ-Д-21-288/8310С302 від 01.07.2021 р. на надання послуг з завантаження, перевезення та захоронення змішаних відходів будівництва та знесення будівель і споруд. Згідно даного договору ТОВ «Миколаївська водна компанія» здійснює комплекс послуг з навантаження, перевезення та захоронення відходів IV класу небезпеки (безпечні відходи), що утворилися в результаті господарської діяльності ТОВ «МГЗ» (відходи - змішані будівництва та знесення будівель і споруд) (п. 1.1. договору).
Згідно п. п. 1.2 - 1.4 договору загальний термін робіт не може перевищувати 270 робочих днів (13 місяців) при мінімальній місячній нормі вивозу відходів 13,85 тис. тон. Кількість відходів, що підлягає видаленню складає згідно договору 180 тис. тон +/-10%. Орієнтовний строк надання послуг з червня 2021 року по червень 2022 року.
Згідно наявних у справі актів прийому-передачі від 22.10.2021 р., від 07.10.2021 р., від 27.09.2021 р., від 14.09.2021 р., від 02.09.2021 р., від 20.08.2021 р., від 09.08.2021 р., від 28.07.2021 р. та від 15.07.2021 р., станом на 22.10.2021 р. було видалено 105 495,188 тон ґрунту.
Листом від 08.07.2021 № НГЗ-Исх-01-21-597) ТОВ «МГЗ» звернулось до відповідача з проханням продовжити строк виконання припису до 01.08.2022 р. Даний лист був обґрунтований тим, що за умовами укладеного договору № НГЗ-Д-21-288/8310С302 від 01.07.2021 р. термін вивезення відходів становить 13 місяців, тобто до 01.08.2022 р, тому через це і через значний об`єм робіт, виконати вимоги припису у встановлений у ньому строк неможливо.
Листом № 4391/2.4 від 23.07.2021 р. відповідач відмовив у перенесенні терміну виконання припису.
Про хід виконання припису № 332 від 23.07.2021 р. ТОВ «МГЗ» повідомив відповідача листом № НГЗ-Исх-01-21-1048 від 30.11.2021 р.
За такого суд знаходить необґрунтованими висновки відповідача про невиконання ТОВ «МГЗ» вимог п. 4 припису № 332, оскільки матеріалами справи підтверджено те, він знаходиться на стадії виконання і ТОВ «МГЗ» дійсно вживає заходів щодо його виконання.
Щодо висновків відповідача про зберігання ТОВ «МГЗ» відходів у несанкціонованому місці, а саме на території базисного складу бокситів (с. 3 акту № 961 від 06.12.2021 р.), то суд вважає необхідним зазначити, що як вже зазначалося вище, ст. 1 Закону України «Про відходи» визначає, що зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення); відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
Між тим, з набранням чинності Законом України від 09.04.2014 р. №1193-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» відбулися зміни у низці законодавчих актів стосовно видачі документів дозвільного характеру у сфері поводження з відходами, зокрема скасовано дозвіл на розміщення відходів та ліміт на утворення та розміщення відходів.
При цьому, статтею 17 Закону України «Про відходи» введено необхідність отримання суб`єктами господарювання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами та подання декларації про відходи.
Суб`єктами господарювання для яких показник загального утворення відходів більший 1000 умовних одиниць потрібно отримувати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
Якщо загальний показник менший 1000 умовних одиниць - підприємство звільняється від отримання дозволу та зобов`язане щорічно подавати декларацію про відходи.
Порядок подання декларації про відходи регламентувся Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. № 118 «Про затвердження Порядку подання декларації про відходи та її форми», яка була чинною на час перевірки та втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 556 від 07.05.2022 р.
Згідно Постанови КМУ № 118 від 18.02.2016 р., - подання декларацій здійснюється суб`єктами господарювання в електронному вигляді на вебсайт Міністерства екології та природних ресурсів України за адресою http//e-eco.gov.ua. Система забезпечує реєстрацію, опрацювання та розгляд електронних декларацій відповідальними особами.
Дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами (далі Дозвіл) є документом дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
Зазначений Дозвіл міститься у п. 40 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, затвердженому Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19 травня 2011 р. № 3392-VI.
Органом, що забезпечує видачу дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, згідно Закону України «Про відходи» визначено місцеві державні адміністрації.
Статтею 18 Закону України «Про відходи» встановлено повноваження Кабінету Міністрів України щодо затвердження порядку надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, проте, порядок одержання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами відсутній, перелік документів, необхідних для отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, не визначений.
За такого, отримання ТОВ «МГЗ» дозволу на тимчасове зберігання відходів є проблематичним.
Державна регуляторна служба України у своєму інформаційному листі від 09.08.2018 р. № 8029/0/20-18 вказала на те, що на сьогодні одержання суб`єктами господарювання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами залишається проблемним. За наявною інформацією, місцеві державні адміністрації не видають суб`єктам господарювання дозволи у зв`язку з відсутністю затвердженого відповідного порядку. Також було зроблено висновок, що «зважаючи, на відсутність затвердження порядку отримання необхідних дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, суб`єкти господарювання можуть діяти за принципом мовчазної згоди.
Проте, відповідно до статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», принцип мовчазної згоди це принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
З огляду на вищевикладене, висновки відповідача про зберігання ТОВ «МГЗ» відходів у несанкціонованому місці (акт № 961 від 06.12.2021 р.), суд знаходить необґрунтованими.
Щодо доводів позивача з приводу порушення відповідачем порядку та процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним зазначити таке.
Із матеріалів справи вбачається, що 06.12.2021 р.відносно ОСОБА_1 посадовими особами відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення № 003106 за ст. 188-5 КУпАП (невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів).
В подальшому, 07.12.2021 р. у відношенні позивача було винесено постанову № 003106 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за вказане адміністративне правопорушення.
Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КУпАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.
Частиною першою ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи зміст оскаржуваної позивачем постанови, суд робить висновок, що вона не містить доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, наявності його вини у вчиненні правопорушення, наявності у його діях складу правопорушення, і того, що він за своїм посадовими становищем є суб`єктом відповідальності за ст. 188-5 КУпАП. Посилань на посадові обов`язки (посадову інструкцію) позивача, які б визначали його відповідальність за вказане правопорушення, не містить ні оскаржувана постанова на протокол про адмінправопорушення, ні інші матеріали справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскільки доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, визначеного ст. 188-5 КУпАП, суб`єктом владних повноважень суду не надано в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, то оспорювана позивачем постанова не може вважатись законною та обґрунтованою, і підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.
На підставі ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем у позовній заяві зазначено про подання доказів фактично понесених ним судових витрат після проведення судового засідання та ухвалення судового рішення.
Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України,
Адміністративний позов задовольнити.
Постанову № 003106 від 07.12.2021 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 188-5 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Суддя Л.І. Селіщева