Справа № 260/1460/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1460/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1 ;

представника позивача - Кричфалушій І.І.;

представника відповідача - Олексій В.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.03.2022 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 477 о/с, за рапортом начальника Рахівського РВП ГУНП Негря В.М., було призначено службове розслідування, за результатами якого 12.03.2022 року був виданий наказ № 487 та на підставі якого відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, прийнято рішення про звільнення позивача зі служби в Національні поліції України. 15.03.2022 року наказом начальника ГУНП в Закарпатській області № 45 о/с відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України, за п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України») позивача звільнено зі служби в поліції. Позивач зазначає, що 09.03.2022 року біля 22 години йому зателефонував черговий Рахівського РВП та повідомив, що я згідно графіку затвердженого начальником Рахівського РВП 09.03.2022 року, (з яким позивача ніхто не ознайомлював), 10.03.2022 року позивач повинен заступити на цілодобове чергування на пост «Лазещина». У зв`язку з поганим самопочуттям та підвищеною температурою тіла, позивач приблизно о 23 годині 09.03.2022 зателефонував черговому Рахівського РВП та повідомив його, що 10.03.2022 року не зможе заступити на чергування у зв`язку із захворюванням. 10.03.2022 року позивач о 08 год. 45 хв. зателефонував до начальника СКЗ Рахівського РВП ОСОБА_2 та повідомив, що не зміг заступити на чергування, у зв`язку із захворюванням про що повідомив чергового по РВП. Позивач вказує, що в подальшому він передзвонив до свого сімейного лікаря, а саме ОСОБА_3 якій пояснив симптоми свого захворювання (температура, судоми та біль в грудині) і лікар назначила лікування та відкрила позивачеві лікарняний, (про що він отримав підтвердження у вигляді «смс» повідомлення на телефон). Ввечері 10.03.2022 року до позивача додому приїхали представники інспекції ГУНП - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 яким він надав пояснення та повідомив, що перебуваю на амбулаторному лікуванні та пред`явив електронний варіант медичного висновку. Позивач наголошує, що у зв`язку із захворюванням він перебував на амбулаторному лікуванні в період з 10.03.2022 по 14.03.2022 року, що підтверджується медичним висновком про тимчасову непрацездатність, а з 15.03.2022 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивач був поміщений на стаціонарне лікування до Хустської ЦРЛ де перебував на лікуванні до 22.03.2022 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого. Позивач вказує, що не дивлячись на те, що він на законних підставах перебував на лікарняному з 10.03.2022, про що ним було повідомлено, натомість начальник Рахівського РВП склав акт про прогул позивача, а начальнику ГУНП в Закарпатській області призначив відповідне службове розслідування, за результатом якого прийшли до не обґрунтованого, на думку позивача, висновку, що він допустив порушення службової дисципліни, а саме: був відсутній на службі у період часу з 08.00 до 14 год.00 хв. - 10.03.2022 року без поважних причин і такі дії могли привести «до більш тяжких наслідків в частині не забезпечення контролю за діяльністю блок-поста «Лазівщина, оскільки виникла нагальна необхідність проводити заміну старшого наряду зазначеного поста». З огляду на викладене позивач вважає протиправними накази начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 487 від 12.03.2022 року та № 45 о/с від 15.03.2022 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції.

В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, згідно якого вбачається, що наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 10.03.2022 № 477, призначено службове розслідування, за можливим фактом не виходу на службу без поважних причини заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_1 . Згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що до керівництва ГУНП в Закарпатській області звернувся з рапортом начальник Рахівського РВП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_6 про те, що заступник начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області - позивач 10.03.2022 року о 08.00 повинен був заступити на добове чергування, як старший наряду на блок-пості « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в с. Лазещина, Рахівського району, однак, зазначений позивач на службу не вийшов. В хлоді службового розслідування встановлено, що близько 23.20 год. черговий ОСОБА_7 доповів начальник Рахівського РВП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_6 про те, що він зателефонував заступнику начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського РВП ГУНП капітану поліції ОСОБА_1 , якому повідомив, що 10.03.2022 о 08.00, він повинен прибути до відділу поліції на інструктаж перед заступленням на добове чергування, на що останній позитивно відреагував, повідомивши, що прибуде. Однак, в подальшому, близько 23.00 год. ОСОБА_1 зателефонував черговому ОСОБА_7 , та повідомив, що у нього різко погіршився стан здоров`я (підвищилась температура), тому він не зможе нести службу. В подальшому, 09.03.2022, після 23.00, ОСОБА_6 та черговий ОСОБА_7 намагалися зв`язатися з ОСОБА_1 з метою з`ясувати, що з ним сталося, однак зв`язок з даним поліцейським був відсутній, а телефон вимкнений. У зв`язку з цим, ОСОБА_6 дав вказівку черговому ОСОБА_7 . провестй заміну ОСОБА_1 , який повинен був з 08.00 10.03.2022 до 08.00 11.03.2022 нести службу. Як зазначено у висновку службового розслідування, ОСОБА_6 , враховуючи той факт, що 10.03.2022 зранку ОСОБА_1 не з`явився до Рахівського РВП, він дав вказівку начальникові СКЗ Рахівського РВП ГУНП майору поліції ОСОБА_2 з`ясувати місце перебування та причини відсутності на службі ОСОБА_8 та надав наказ щодо виклику ОСОБА_1 на службу для здачі зброї. Близько 10.00 ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_1 , який її повідомив, що на даний час він перебуває в смт. Ясіня, Рахівського району і може вийти на службу, так як після прийому ліків його стан здоров`я покращився. Однак, ОСОБА_1 на службу не вийшов і про те чи звернувся до лікаря за медичною допомогою не повідомив. В подальшому, 10.03.2022 року близько 14.30 год., у службовий кабінет ОСОБА_6 зайшов ОСОБА_1 та повідомив, що він перебуває на лікарняному. Після цього, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_1 , що до відділу поліції їдуть працівники УГІ ГУНП в Закарпатській області, які хочуть з ним поспілкуватися з приводу його не виходу на службу та надав йому наказ залишатися у підрозділі до приїзду працівників УГІ. Однак, ОСОБА_1 вийшовши із службового кабінету, спустився до чергової частини, де здав зброю, ввівши в оману старшого інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Рахівського РВП ГУНП майора поліції ОСОБА_9 , якому він повідомив, що ОСОБА_6 дав вказівку прийняти від нього зброю. Після цього, ОСОБА_1 , не виконавши наказу ОСОБА_6 не виходити за межі Рахівського РВП без дозволу, залишив розташування підрозділу та поїхав до м. Хуст за своїм місцем проживання для відкриття лікарняного у сімейного лікаря. У зв`язку із зазначеним, 10.03.2022 року о 14.00 працівниками Рахівського РВП ГУНП складено акт про відсутність на службі ОСОБА_1 , 10.03.2022 року в період часу з 08.00 до 14.00 год. Також, в матеріалах службового розслідування зазначено, що дисциплінарною комісією з`ясовано, що лікарем ОСОБА_3 під час відкриття лікарняного та подальшого підтвердження лікарняного ОСОБА_1 було допущено порушення лікарської етики, оскільки з`ясовано, що ОСОБА_3 перебуває в дружніх відносинах із сім`єю ОСОБА_1 , проживає по сусідству, а тому виникли сумніви в об`єктивності відкриття лікарняного останньому. При цьому, 11.03.2022 ОСОБА_3 під наглядом працівників УГІ ГУНП було проведено огляд ОСОБА_1 і ознак наявності підвищеної температури чи ознак захворювання «СОVID 19» чи інших гострих распіраторних захворювань не виявлено. Під приводом додаткового огляду ОСОБА_1 , лікарем ОСОБА_3 підтверджено лікарняне ОСОБА_1 . Таким чином, наказом ГУНП в Закарпатській області №487 від 12.03.2022 за скоєння дисциплінарного проступку та грубе порушення вимог пунктів 1, 2, 4, 13 частини 3 статті 1, частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 1, 2, 8, 12 частини 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 та ч. 4 статті 40 Кодексу Законів «Про працю», що проявилося у невиході на службу 10.03.2022 в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, порушенні Присяги поліцейського, порушенні правил етичної поведінки поліцейського, невиконанні наказів безпосереднього керівника, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, незаконному залишенні зони обслуговування Рахівського РВП ГУНП, заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, прийнято рішення звільнити із служби в поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №45 о/с від 15.03.2022 відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 15 березня 2022 року. Враховуючи вище викладене, представник відповідача вказував, що відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб визначений законодавством, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 вересня 2005 року ОСОБА_1 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України, 07.11.2015 року позивач був переведений на службу до Національної поліції, а 02.03.2021 року призначений на посаду заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з присвоєнням спеціального звання капітан поліції.

10.03.2022 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 477 о/с, за рапортом начальника Рахівського РВП ГУНП ОСОБА_6 , було призначено службове розслідування, за результатами якого 12.03.2022 року був виданий наказ начальника ГУНП в Закарпатській області № 487 та на підставі якого, прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національні поліції України (а.с. 13-15), у з зв`язку з чим наказом начальника ГУНП в Закарпатській області № 45 о/с від 15.03.2022 р. відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України, за п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України») ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті, підтверджується наявними матеріалами та не заперечувалося сторонами, підставою винесення оскаржуваних позивачем наказів № 487 від 12.03.2022 року та № 45 о/с від 15.03.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції слугували висновки службового розслідування про те, що позивач скоїв дисциплінарний проступок, що проявився у невиході на службу 10.03.2022 в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, порушенні Присяги поліцейського, порушенні правил етичної поведінки поліцейського, невиконанні наказів безпосереднього керівника, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, незаконному залишенні зони обслуговування Рахівського РВП ГУНП, заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Так, відповідно до наказу від 12.03.2022 року №487, згідно якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення зі служби зазначено, що до керівництва ГУНП області звернувся з рапортом начальник Рахівського РВП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_6 про те, що заступник начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського РВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 10.03.2022 о 08.00 повинен був заступити на добове чергування, як старший наряду на блок-пості « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в с. Лазещина, Рахівського району, про те, зазначений працівник поліції на службу не вийшов.

В ході службового розслідування, результати якого відображені в наказі від 12.03.2022 року №487, дисциплінарною комісією відповідача встановлено, що 09.03.2022 близько 22.00 год., старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Рахівського РВП ГУНП майор поліції ОСОБА_7 повідомив всіх працівників поліції, які 10.03.2022 заступатимуть на добове чергування про необхідність прибути зранку о 08.00 до відділу поліції на інструктаж перед заступленням на службу, зокрема і ОСОБА_1 , який позитивно відреагував, повідомивши, що прибуде. Близько 23.00 год., ОСОБА_1 повідомив черговому ОСОБА_7 про те, що у нього різко погіршився стан здоров`я (підвищилась температура), тому він не зможе нести службу (а.с. 13, зворотній бік).

Згідно службового розслідування зазначено, що 09.03.2022, після 23.00 год. ОСОБА_6 та черговий ОСОБА_7 намагалися зв`язатися з ОСОБА_1 з метою з`ясувати, що з ним сталося, однак зв`язок з даним поліцейським був відсутній, а телефон вимкнений. У зв`язку з цим, була проведена заміна ОСОБА_1 , який повинен був з 08.00 10.03.2022 до 08.00 11.03.2022 нести службу на блок-пості « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як старший наряду, тому 10.03.2022 о 08.00 на вищевказаний пост на добове чергування заступив начальник сектору превенції Рахівського РВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_10 .

Як відображено в наказі від 12.03.2022 року №487 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області" - 10.03.2022 о 08.00 год. ОСОБА_1 не з`явився до Рахівського РВП, не виконавши таким чином, наказ начальника районного відділу поліції ОСОБА_11 прибути до підрозділу (а.с. 13, зворотній бік).

Близько14.30 год. 10.03.2022 року, ОСОБА_1 з`явився до відділу поліції та повідомив ОСОБА_6 що перебуває на лікарняному, при цьому, не зазначив з приводу якого захворювання та де лікується. Після цього, ОСОБА_1 , не виконавши наказу керівника відділу поліції: «не здавати зброю та залишатися у підрозділі до приїзду працівників УГІ ГУНП», вийшов із службового кабінету, спустився до чергової частини, де здав зброю та самовільно залишив розташування підрозділу (наказ від 12.03.2022 року №487, а.с. 13, зворотній бік).

Як зазначено в наказі від 12.03.2022 року №487, дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 , маючи можливість звернутися до лікувальних закладів м. Рахова цього не зробив, а порушуючи накази ОСОБА_6 та про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності, незаконно покинув межі Рахівського району та виїхав до м. Хуст для відкриття лікарняного у сімейного лікаря з метою уникнення відповідальності за безпідставного невиходу 10.03.2022 на службу.

Таким чином, 10.03.2022 о 14.00, працівниками Рахівського РВП ГУНП складено акт про відсутність на службі ОСОБА_1 , за вказану дату, у період часу з 08.00 год. до 14.00 год.

Згідно наказу від 12.03.2022 року №487 та матеріалів службового розслідування (оригінал яких досліджувався судом в судовому засіданні) зазначено, що дисциплінарною комісією з`ясовано, що лікарем ОСОБА_3 , яка дистанційно відкрила лікарняне ОСОБА_1 , було допущено порушення лікарської етики та об`єктивності під час відкриття та подальшого підтвердження лікарняного ОСОБА_1 .

Таким чином, у наказі від 12.03.2022 року №487 та матеріалах службового розслідування (оригінал яких досліджувався судом в судовому засіданні) зазначено, що дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 , у період часу з 08.00 до 14.00 10.03.2022 був відсутній без поважних причин на службі, що підтверджується його поясненням, а також працівників поліції та керівника підрозділу за місцем проходження служби, чим допустив грубе порушення трудової та службової дисципліни.

Однак, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оригінал матеріалів службового розслідування, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, суд приходить висновку, що твердження відповідача про те, що позивач без поважних причин був відсутній на службі у період часу з 08.00 до 14.00 10.03.2022 спростовується наступним.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018 року затверджено «Дисциплінарний статут Національної поліції України», яким визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна це - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ Украйни, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно п. 4 ст. 40 Кодексу Законів про працю України (розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Таким чином, з аналізу п. 4 ст. 40 Кодексу Законів про працю України можна дійти висновку, що прогулом вважається відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, виключно якщо така відсутність була без поважних причин.

Натомість, як підтверджується наявними матеріалами справи позивач неодноразово повідомляв про те, що він буде відсутній на службі 10.03.2022 року, за станом здоров`я.

Зокрема, як підтверджується рапортом та поясненнями ОСОБА_6 - близько 23:20 год. 09.03.2022 року черговий ОСОБА_12 доповів начальнику Рахівського РВП ГУНП підполковника поліції Негрі В.М. про те, що близько 23:00 год. 09.03.2022 року йому зателефонував позивач і повідомив, що у нього погіршився стан здоров`я (підвищилась температура), тому він не зможе 10.03.2022 року нести службу.

Аналогічні пояснення щодо того, що 09.03.2022 року близько 23:00 год. (а саме: о 22:50 год.) позивач зателефонував на службовий телефон та повідомив, про те, що 10.03.2022 року він не зможе заступити на службу у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, оскільки у нього підвищилася температура - надав в ході службового розслідування і старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Рахівського РВП ГУНП майор поліції ОСОБА_7 .

Також, у наданих, в ході службового розслідування, поясненнях майор поліції ОСОБА_7 вказав, що він відразу доповів ОСОБА_6 , який в той час стояв біля чергової частини, що о 22:50 год. 09.03.2022 року позивач зателефонував на службовий телефон чергової частини та сказав, що він зранку (10.03.2022 року) не заступає в наряд, оскільки у нього температура, на що ОСОБА_6 сказав, щоб ОСОБА_7 відразу дзвонив позивачеві та сказав, щоб зранку з температурою був у кабінеті начальника, а тому приблизно за 30 секунд ОСОБА_7 зателефонував позивачеві, але телефон у нього був виключений.

Таким чином, матеріалами справи, а також наданими в ході службового розслідуваннями поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується той факт, що позивач завчасно, а саме 09.03.2022 року повідомив, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (підвищилася температура) він не зможе заступити у наряд 10.03.2022 року.

Крім того, факт того, що позивач повідомив про причини його неявки у наряд 10.03.2022 року, свідчить і те, що 09.03.2022 року ОСОБА_6 дав вказівку черговому ОСОБА_7 провести заміну ОСОБА_1 і тому о 08:00 год. 10.03.2022 року на вказаний пост заступив ОСОБА_10 , що підтверджується Висновком службового розслідування.

Суд критично оцінює твердження відповідача, викладені у наказі від 12.03.2022 року №487 про те, що позивач, з метою не заступлення для чергування в складі добового наряду навмисно штучно створив умови перебування його на лікарняному, що на думку відповідача, підтверджується його зверненням за медичною допомогою не за місцем дислокації підрозділу, а на території Рахівського району, а до сімейного лікаря в м. Хусті, з яким перебуває у дружніх відносинах, з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи наявний Лист від 01.04.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги", згідно якого зазначено, що 10.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся за допомогою засобів телефонного зв`язку до лікаря загальної практики-сімейної медицини ОСОБА_3 . В ході опитування пацієнта було виявлено ознаки наявності симптомів гострої респіраторної інфекції. На підставі цього відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я №233 від 04.02.2022 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2022 року за №168/37504 «Про особливості формування медичних висновків в окремих випадках» лікарем ОСОБА_3 було надано рекомендації по лікуванню, сформовано медичний висновок про тимчасову непрацездатність №289А-ЗМК2-Е4Н9-АВК2 за категорією «Захворювання або травма загального характеру» на період 5 календарних днів (з 10.03.2022 р. по 14.03.2022 р.) та запрошено на прийом для об`єктивного огляду та проходження тесту на гостру респіраторну хворобу «СОVID 19», спричинену коронавірусом SFRS-CoV-2. У ході обстеження встановлено діагноз: Гостре респіраторне захворювання верхніх дихальних шляхів. Позагоспітальна правобічна нижньодольова пневмонія, легкий перебіг. Інші форми стенокардії. Атеросклеротична хвороба серця нативних вінцевих артерій. Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без застійної серцевої недостатності (а.с. 22-23).

Також, згідно Листа від 01.04.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги" зазначено, що позивач лікувався амбулаторно з 10.03.2022 року по 14.03.2022 року в КНП «Хустський ЦПМСД». Після проведеної додаткової консультації кардіолога 14.03.2022 року та зважаючи на погіршення самопочуття позивача було скеровано на дообстеження та лікування в умовах стаціонару (а.с. 23).

В матеріалах справи наявний, Медичний висновок №289А-ЗМК2-Е4Н9-АВК2 від 10.03.2022 року (Інформаційна довідка з електронної системи охорони здоров`я) про тимчасову непрацездатність позивача у період з 10.03.2022 року по 14.03.2022 року (а.с. 19).

Крім того, згідно листа Комунального некомерційного підприємства "Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича" Хустської міської ради від 07.04.2022 року №453/04-07 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні №2 КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.» з 15.03.2022 року по 21.03.2022 року, діагноз: Вазоспастична стенокардія, Неповна блокада передньоверхньої гілки лівої ніжки пучка Пса, СН І, Гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця з (застійної) серцевої недостатності І ст, ст 2, ризик високий, Інша вірусна пневмонія, правобічна, нижньодольова (а.с. 25). На пацієнта - ОСОБА_1 оформлено електронний медичний висновок (листок непрацездатності) з 15.03.22 по 21.03.22 року (а.с. 25).

Також, в матеріалах справи наявна Виписка із медичної картки стаціонарного хворого 3030, згідно якої підтверджується, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 16.03.2022 року по 22.03.2022 року (а.с. 20).

З огляду на вище викладене, суд приходить висновку, що відповідач за результатом службового розслідування дійшов необґрунтованого висновку, який не підтверджується жодними належними та допуситими доказами про те, що ОСОБА_1 10.03.2022 року безпідставно був відсутній на службі більше трьох годин протягом робочого дня.

Натомість, як встановлено в ході розгляду справи по суті та підтверджується наявними матеріалами, позивач завчасно повідомив про причини відсутності на роботі (в наряді) 10.03.2022 року, при цьому поважність причин неявки на роботі, а саме: за станом здоров`я підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема, Медичним висновком №289А-ЗМК2-Е4Н9-АВК2 від 10.03.2022 року, листом від 01.04.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги", Випискою із медичної картки стаціонарного хворого 3030 та листа Комунального некомерційного підприємства "Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича" Хустської міської ради від 07.04.2022 року №453/04-07 ( а.с. 19-20, 22-23, 25).

Щодо посилання відповідача в матеріалах службового розслідування та у наказі від 12.03.2022 року №487, як на підтвердження неявки без поважних причин позивача на роботу 10.03.2022 року на те, що позивач не звернувся до за медичною допомогою за місцем дислокації на території Рахівського району, а звернувся до свого сімейного лікаря, суд зазначає наступне. Зокрема, сам по собі факт звернення позивача за медичною допомогою саме до свого сімейного лікаря, за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів у їх сукупності не може слугувати належним доказом ухилення позивача від заступлення у наряд. Крім того, суд констатує, що перебування позивача на лікуванні у період з 10.03.2022 року по 21.03.2022 року підтверджується належними доказами, наявними у матеріалах справи.

Щодо посилання відповідача у наказі від 12.03.2022 року №487 на те, що позивач навмисно штучно створив умови перебування його на лікарняному, оскільки звернувся за медичною допомогою до сімейного лікаря, з яким перебуває у дружніх відносинах, то суд констатує, що таке твердження базується виключно на припущеннях відповідача, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не було наданого жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вище вказаних припущень.

Згідно наказу від 12.03.2022 року №487 відповідач вказує, що дисциплінарна комісія визначила обставини, що обтяжують ступінь і характер відповідальності позивача, зокрема це неповідомлення начальника Рахівського РВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 про причини не виходу 10.03.2022 на службу (а.с. 14 зворотній бік).

Однак, суд зауважує, висновки викладені відповідачем в наказі від 12.03.2022 року №487, про неповідомлення ОСОБА_6 про причини невиходу позивача на роботу, суперечать обставинам зазначеним відповідачем в цьому же наказі від 12.03.2022 року №487 та матеріалам службового розслідування, де відповідач вказує, що позивач зателефонував 09.03.2022 року в чергову частину та повідомив, що за станом здоров`я не вийде на службу 10.03.2022, про що негайно доповіли ОСОБА_6 , який цього ж дня дав наказ провести заміну ОСОБА_1 на блок-пості " ІНФОРМАЦІЯ_3 " на ОСОБА_10 .

Згідно ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Як підтверджується матеріалами справи позивач у період з 10.03.2022 року по 14.03.2022 року перебував на амбулаторному лікуванні, а з 15.03.2022 року по 21.03.2022 року знаходився на стаціонарному лікуванні.

Однак, позивач в порушення вимог ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України, відповідач наказом від 15.03.2022 року звільнив позивача з роботи з 15.03.2022 року, тобто під час перебування ОСОБА_1 на лікарняному.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається - протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського, або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовку пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Таким чином, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість таких, обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації.

На ці ж обставини звертає увагу також і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», зокрема суд зазначає, що підстави для настання відповідальності за «порушення присяги» були викладені дуже нечітко; національне законодавство не передбачало адекватних гарантій проти зловживань та свавілля; крім того, воно не передбачало відповідну шкалу стягнень у рамках дисциплінарної відповідальності, яка б забезпечувала їх пропорційне застосування. За цих причин воно було несумісне з вимогами щодо «якості закону».

Отже, суд закріпив необхідність застосування принципу пропорційності відповідальності при застосуванні дисциплінарних стягнень в залежності від тяжкості проступку.

В даному ж випадку, судом встановлено, що відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджується допущення відповідачем порушення службової чи трудової дисципліни, а саме: не доведено відсутність позивача на службі без поважних причин 10.03.2022 року, при цьому відповідачем було застосовано крайній вид дисциплінарного впливу - звільнення зі служби під час перебування позивача на лікарняному та без врахування чи наявна вини позивача, у вчиненні проступку.

Також, відповідачем жодним чином не було обґрунтовано підстав застосування до позивача саме крайнього виду дисциплінарно стягнення, а саме: звільнення з військової служби, при цьому не було вмотивано неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що накази за № 487 від 12.03.2022 року та за № 45 о/с від 15.03.2022 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції - не відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем, суб`єктом владних повноважень у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до положень ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно вимог положення ч.2 ст.235 КЗпП України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу.

Відповідачем було надано до суду Довідку про середню заробітну плату, згідно якої середній заробіток позивача за січень 2022 року (31 календарних днів) складає 21254,89 грн. та за лютий 2022 року (28 календарних днів) складає 25830,97 грн. (а.с. 49).

Позивача було звільнено зі служби з 15.03.2022 року, а поновлено на роботі рішенням суду від 15.06.2022 року.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України позивачеві необхідно виплати середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період.

Отже, сума грошового забезпечення, яка підлягає відшкодуванню позивачеві за час вимушеного прогулу за період з 16 березня 2022 року по 15 червня 2022 року становить 73 421,52 грн. (92 (дні вимушеного прогулу) Х 798,06 грн. (середньоденна заробітна плата)).

При цьому, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 16 березня 2022 року та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в сумі 23 542,93 грн. підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Закарпатській області №487 від 12.03.2022 року, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Закарпатській області №45 о/с від 15.03.2022 року "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0116529), заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, з 15 березня 2022 року.

4. Поновити ОСОБА_1 - капітана поліції на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 16 березня 2022 року.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 16 березня 2022 року по 15 червня 2022 року в сумі 73 421,52 (сімдесят три тисячі чотириста двадцять одну гривню 52 копійки) грн.

6. Рішення суду, в частині поновлення ОСОБА_1 - капітана поліції на посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 16 березня 2022 року та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в сумі 23 542,93 (двадцять три тисячі п`ятсот сорок дві гривні 93 копійки) грн. допустити до негайного виконання.

7. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 28.06.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.