Справа № 600/6836/21-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/6836/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

27 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року (ухвалене в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 травня 2022 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що наказом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 05 квітня 2021 року №454-п зобов`язано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з 12 травня 2021 року тривалістю 5 робочих днів за період з діяльності з 01 січня 2018 року по 29 травня 2019 року з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01 січня 2011 року по 29 травня 2019 року.

На підставі указаного наказу контролюючим органом видано повідомлення від 05 квітня 2021 року №151/24-13-07-09.

Вказані документи направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Однак, такі повернулися податковому органу поштовим відділенням із зазначенням причини за закінченням терміну зберігання.

Також податковим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на вказану податкову адресу позивача направлявся лист від 05 квітня 2021 року №2905/6/24-13-07-09-11 про надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій, який не отримано платником податку та повернуто поштовим відділенням контролюючому органу.

18 травня 2021 року відповідачем складено Акт №182/24-13-07-09/ НОМЕР_1 про ненадання позивачем у визначений у запиті строк документів для перевірки.

За результатом проведення перевірки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області складено Акт від 25 травня 20212 року №1936/24-13-07-09-13/ НОМЕР_1 , в якому викладені висновки про допущення ОСОБА_1 таких порушень:

- підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, підпункту 164.1.1 пункту 164.1, абз.2 пункту 164.1 статті 164, пунктів 177.1, 177.2, 177.4, абз.2 пункту 177.11 статті 177 Податкового кодексу України - встановлено заниження суми чистого оподаткованого доходу, внаслідок чого заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2018 року по 29 травня 2019 року у сумі 45666,77 грн;

- підпункту 1.2, 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), з урахуванням змін, внесених Законом №71-III Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28 грудня 2014 року, - не враховано та не утримано військовий збір з оподаткованого (чистого доходу) за період з 01 січня 2018 року по 29 травня 2019 року у сумі 3805,56 грн;

- пункту 2 частини 1 статті 7, статті 8, частини 2 статті 9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в результаті чого донараховано єдиний соціальний внесок в сумі 46615,83 грн;

- пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- пункту 44.6, пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ - не надання посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документів, що підтверджують показники, відображені таким платником податку у податковій звітності.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийняті податкові повідомлення-рішення від 03 вересня 2021 року №№00000/5366/Ж10/24-13-07-09, 00000/5369/Ж10/24-13-07-09, 00000/5364/Ж10/24-13-07-09, рішення від 03 вересня 2021 року №00000/5368/Ж10/24-13-07-09 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення від 03 вересня 2021 року №00000/5371/Ж10/24-13-07-09 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03 вересня 2021 року №Ф-00000/5367/ж10/24-13-07-09.

Так, зокрема, податковим повідомленням-рішенням №00000/5366/Ж10/24-13-07-09 позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачено фізичною особою за результатами річного декларування на 4643,63 грн, з яких за податковим зобов`язанням - 3714,91 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 928,72 грн.

Податковим повідомленням-рішенням №00000/5364/Ж10/24-13-07-09 позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фіз.осіб, що спл. фіз. особами за результатами річного декларування на 57083,46 грн, з яких за податковим зобов`язанням - 45666,77 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 11416,69 грн.

Рішенням №00000/5368/ж10/24-13-07-09 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 12971,99 грн.

У зв`язку з чим, податковим органом було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/5367/ж10/24-13-07-09 в сумі 46615,83 грн.

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала скаргу до Державної податкової служби України про скасування прийнятих за результатом проведення перевірки рішень, до якої були додані документи на підтвердження понесених витрат.

Рішенням Державної податкової служби України від 07 жовтня 2021 року №8820/К/99-00-06-02-01-09 продовжено строк розгляду скарги в частині оскарження рішення від 03 вересня 2021 року №00000/5368/ж10/24-13-07-09 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення від 03 вересня 2021 року №00000/5371/ж10/24-13-07-09 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03 вересня 2021 року №Ф-00000/5367/ж10/24-13-07-09.

Рішенням Державної податкової служби України від 18 листопада 2021 року №10347/К/99-00-06-02-01-09 скаргу задоволено частково. Скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 03 вересня 2021 року №00000/5371/ж10/24-13-07-09 та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення. Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03 вересня 2021 року №Ф-00000/5367/ж10/24-13-07-09 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03 вересня 2021 року №00000/5368/ж10/24-13-07-09 залишено без змін.

Рішенням Державної податкової служби України від 20 грудня 2021 року №11638/К/99-00-06-01-04-09 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУДПС у Чернівецькій області від 03 вересня 2021 року №00000/5366/Ж10/24-13-07-09, №00000/5369/Ж10/24-13-07-09, 00000/5364/Ж10/24-13-07-09, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення рішення та вимогу про сплату боргу протиправними, позивач звернулась до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (далі - ПК України).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Досліджуючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2018 року по 29 травня 2019 року.

В ході проведення указаної контролюючим органом встановлено неподання позивачем належних первинних документів на підтвердження понесених витрат. При цьому відповідач дійшов висновків про заниження позивачем одержаного доходу за 2018 рік у сумі 4843,17 грн та завищення позивачем витрат за 2018-2019 роки на 248861,18 грн.

На думку відповідача, за перевіряємий період позивачем занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 45666,77 грн, не утримано та не сплачено військовий збір в сумі 3714,91 грн, занижено єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку), у сумі 46615,83 грн.

У зв`язку з цим 03 вересня 2021 року податковим органом винесені оскаржувані у цій справі рішення №00000/5364/Ж10/24-13-07-09, №00000/5366/Ж10/24-13-07-09, №00000/5368/ж10/24-13-07-09 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/5367/ж10/24-13-07-09.

Водночас, як вбачається з акту перевірки, при визначенні суми чистого доходу позивача враховано було лише загальний оподатковуваний дохід. Витрати, безпосередньо пов`язані з одержанням доходу, за 2018-2019 роки за даними акту перевірки визначені як такі, що дорівнюють нулю.

Згідно пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.1 пункту 164.1 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Пунктами 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування визначене статтею 177 ПК України.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Колегія суддів зауважує, що відповідачем ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не спростовані доводи позивача про подання податковому органу квитанцій про сплату за придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

При цьому, факт сплати позивачем вказаних коштів у розмірі 12500,00 грн відповідачем не заперечується.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що за період 2018-2019 років позивачем справлялася плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в сумі 12500,00 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на час перевірки зазначені відомості були відомі контролюючому органу, однак при проведенні перевірки позивача відповідачем усупереч підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, безпідставно не було включено понесені позивачем за період 2018-2019 років витрати зі плати за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Зазначені обставини на переконання колегії суддів свідчить про передчасність та помилковість вказаних вище висновків відповідача, зроблених за результатом проведеної перевірки, та, як наслідок, про необґрунтованість та протиправність оскаржуваних позивачем рішень.

Доводи апелянта стосовно ненадання позивачем під час проведення перевірки документів на підтвердження понесених ним витрат, зокрема, квитанцій про плату за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, колегія оцінює критично, оскільки, як встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, на час проведення перевірки позивача податковий орган володів інформацією, підтвердженою належними документами про здійснення позивачем витрат за період 2018-2019 років з плати за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Крім цього, в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не спростовано доводів позову та було визнано в судовому засіданні неврахування при проведенні перевірки у складі витрат сум сплачених позивачем ЄСВ за 2018-2019 роки.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при проведенні перевірки позивача усупереч підпунктів 177.4.2, 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, безпідставно не було включено також понесені позивачем витрати на оплату праці найманих працівників та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Посилання апелянта на додаток 1 до акта перевірки від 25.05.2021 року №1936/24-13-07-09-13/ Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на доходи фізичних осіб платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 29.05.2019 колегія суддів оцінює критично, оскільки дані додатку не відповідають даним акта перевірки, в якому зазначено, що за результатами перевірки витрати позивача за 2018-2019 роки визначені як такі, що дорівнюють нулю.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що зазначена в додатку сума повністю дорівнює задекларованій позивачем сумі чистого доходу за 2018 рік у розмірі 11993,47 грн. Відтак, суд погоджується із твердженнями позивача про те, що зазначена у додатку 1 до акта перевірки сума витрат у розмірі 11993,47 грн не вплинула на розмір, визначеного відповідачем у акті перевірки, об`єкта оподаткування жодним податком чи збором (податком на доходи фіз.осіб, військовим збором, єдиним соціальним внеском).

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність та необґрунтованість висновків відповідача щодо заниження позивачем одержаного доходу саме у сумі 4843,17 грн та завищення позивачем витрат саме на 248861,18 грн, та, як наслідок, про заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб саме на 45666,77 грн, не утримання та не сплату військового зборку саме на суму 3714,91 грн, заниження єдиного внеску, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку), саме 46615,83 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняті відповідачем внаслідок проведеної перевірки й оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення №00000/5364/Ж10/24-13-07-09 та №00000/5366/Ж10/24-13-07-09, рішення про застосування штрафних санкцій №00000/5368/ж10/24-13-07-09 та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/5367/ж10/24-13-07-09 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.