Справа № 200/2572/21-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року справа №200/2572/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі №200/2572/21-а (головуючий І інстанції Бєломєстнов О.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо ухилення від перерахунку пенсії позивача в 2017 році та в 2020 році;

-зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з перерахунком за кожні відпрацьовані 2 роки з виключенням з підрахунку пенсії періоду 2001-2005 років та включити в підрахунок періоду 1995 року-2000 року, з усіма індексаціями;

- стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача 58 255,32 грн. за період з липня 2017 року по лютий 2021 року.

В обгрунтування позову зазначив, що з грудня 2014 року отримує пенсію за віком.

Відпрацювавши 2 роки (станом на 01.07.2017 року) після призначення пенсії, 19.02.2018 року подав заяву до відповідача на перерахунок пенсії. Просив виключити з підрахунку період 2001-2005 років та включити в підрахунок період 1995-2000 року, надав довідку про заробітну плату. Однак, рішенням відповідача № 89 від 22.03.2018 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Станом на 30.06.2020 року відпрацював два роки та 01.12.2020 року подав заяву про перерахунок пенсії. Однак, відповідач відмовив у перерахунку пенсії.

Крім того, на думку позивача, відповідач повинен доплатити 58255,32 грн. за період з липня 2017 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідач всупереч вимогам ст.40 Закону №1058 не врахував середню зарплату позивача за попередні 3 роки (2017-2016-2015) перед призначенням пенсії та взяв до розрахунку 2014-2015-2016 роки, чим протиправно зменшив розмір пенсії позивача.

За даними системи персоніфікованого обліку коефіцієнт зарплати позивача на 01.01.2018 року складає 2,09347, що свідчить про врахування зарплати позивача за 1999-2000 роки, отже відповідачем безпідставно не враховано довідку про розмір заробітної плати позивача.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що після 2018 року позивачу проводився перерахунок пенсії, оскільки це була індексація пенсії, а не перерахунок.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Як вбачається із заяви від 14.01.2015 року про призначення пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач просив виключити із підрахунку заробітної плати період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року або провести такий перерахунок автоматичним способом.

Органом Пенсійного фонду призначено з 09.12.2014 року позивачу пенсію за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванн`я, що підтверджується протоколом № 283 від 13.02.2015 року. Стаж роботи позивача станом на день призначення становив 39 років 05 місяців 22 дні або 473 місяці.

19.02.2018 року позивачем подано заяву про перерахунок пенсії у зв`язку із припиненням трудової діяльності.

Рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2018 року №89 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із припиненням трудової діяльності через ненадання позивачем документів, які підтверджують закінчення трудових відносин з підприємством ПП «Альянс-ПС».

Як свідчить рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 13.04.2018 року, позивачу проведено з 01.04.2018 року автоматичний перерахунок пенсії із додаванням стажу роботи та заробітної плати (загальний стаж роботи позивача після перерахунку пенсії склав 41 рік 11 місяців 22 дні або 503 місяці), згідно абз.1 ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 23.02.2019 року позивачу проведено з 01.03.2019 року автоматичний перерахунок пенсії після масової індексації пенсій відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 року.

Згідно рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 03.04.2020 року позивачу проведено з 01.04.2020 року автоматичний перерахунок пенсії із додаванням стажу роботи (загальний стаж роботи позивача після перерахунку пенсії склав 42 рік 11 місяців 22 дні або 515 місяців) відповідно до абз.3 ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 23.04.2020 року позивачу проведено з 01.05.2020 року автоматичний перерахунок пенсії після масової індексації пенсій відповідно до постанови КМУ № 251 від 01.04.2020 року.

Листом Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за № 0580-02-8/17244 від 06.10.2020 року позивача проінформовано про проведені розрахунки та повідомлено, що його пенсія обчислена у відповідності до чинного законодавства за документами, наявними в пенсійній справі.

01.12.2020 року позивачем подано через Веб-портал Пенсійного фонду України заяву про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додано копії військового квитка, трудової книжки, паспорту, довідки про індивідуальний податковий номер, довідку фірми «ФБС.Аудит» про розмір заробітної плати від 19.11.2020 року.

Рішенням відповідача від 03.12.2020 року №499 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії. Рішення обґрунтовано тим, що враховувати довідку про заробітну плату від 19.11.2020 року при перерахунку неможливо, оскільки вона не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій № 22-1, листа Міністерства соціального захисту населення України від 09.10.1996 року № 01-3/1375-02-6: в довідці відсутній штамп, вихідний номер, відсутня довідка, що підтверджує право керівника вчиняти підпис за головного бухгалтера.

Згідно рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 23.02.2021 року позивачу проведений з 01.03.2021 року автоматичний перерахунок пенсії індексація заробітку (масовий).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем правильно здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до абз.3 ч.4 ст.42 Закону №1058.

Оцінка суду.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 01.01.2015 року, далі - Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

На підставі статті 45 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач в зв`язку із досягненням 60 років 14.01.2015 року звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV.

Як визначено статтею 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Згідно розрахунку стаж роботи позивача на день призначення пенсії (09.12.2014 року) становив 39 років 05 місяців 22 дні або 473 місяці.

Відповідно до статті 40 Закону №1058 при обчисленні пенсії позивачу може бути виключено із заробітної плати 10% тривалості страхового стажу, тобто 47 місяців (473*10%).

Згідно із заявою від 14.01.2015 року про призначення пенсії позивач просив виключити із підрахунку заробітної плати період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року або провести це автоматичним способом.

Період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року становить 60 календарних місяців, а станом на день призначення пенсії ОСОБА_1 здобув право на виключення із заробітної плати не більше 47 місяців, тому період оптимізації заробітної плати проведено автоматичним способом - виключено із заробітної плати період із 47 місяців з 01.12.2000 року по 31.10.2004 року (а.с.69,70).

З огляду на викладене, відповідач відповідно до приписів Закону №1058 виключив із заробітної плати позивача зазначений період при призначенні пенсії, замість періоду з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року.

На підставі частини першої статті 40 Закону №1058 заробітна плата за період страхового стажу до 01.07.2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату, виданих у порядку встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Однак, до заяви про призначення пенсії позивачем не додано довідку про розмір заробітної плати за період страхового стажу до 01.07.2000 року (а.с.74).

Крім того, позивачем не надано доказів, що він протягом 2017 року звертався з заявою про перерахунок його пенсії із додаванням стажу роботи, заробітної плати.

Щодо позовних вимог про проведення перерахунку та виплату пенсії позивачу з лютого 2018 року (з усіма наступними індексаціями) з виключеннями з підрахунку пенсії заробітної плати останнього за період з 2001-2003 років та включенням в підрахунок зарплат періоду з 1999-2000 років, суд зазначає наступне.

19.02.2018 року позивачем подано заяву про перерахунок пенсії у зв`язку із припиненням трудової діяльності (а.с.97).

Відповідно до пункту 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року документами, які підтверджують, що особа не працює (не проводить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) зокрема є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи підприємця.

Рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2018 року №89 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із припиненням трудової діяльності через ненадання позивачем документів, які підтверджують закінчення трудових відносин з підприємством ПП «Альянс-ПС» (а.с.95,96).

Згідно частини четвертої статті 42 Закону №1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 01 квітня без додатково звернення особи проводять перерахунки пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абазами першим- третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Враховуючи, що редакція Закону №1058, якою надано право на проведення автоматичних перерахунків пенсії введено в дію з 11.10.2017 року, позивачу з 01.04.2018 року проведено автоматичний перерахунок пенсії із додаванням стажу роботи та заробітної плати за періоди з 01.02.2015 року по 29.02.2016 року та з 01.09.2016 року по 31.01.2018 року. Зазначене підтверджується рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 13.04.2018 року.

Загальний стаж роботи позивача після зазначеного перерахунку пенсії склав 41 рік 11 місяців 22 дні або 503 місяці.

Відповідно до статті 40 Закону №1058 при перерахунку пенсії із заробітної плати позивача виключено 10% від загальної тривалості страхового стажу 503*10%= 50 місяців (період визначено в автоматичному режимі з 01.02.2001 оку по 31.03.2005 року).

Аналіз вищенаведених обставин свідчить про відсутність підстав для виключення із заробітної плати позивача при автоматичному перерахунку пенсії з 01.04.2018 року заробітної плати за 60 календарних місяців з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року, оскільки цей період становить більше 10% від наявного страхового стажу позивача.

Крім того, позивачем у заяві про перерахунок пенсії від 19.02.2018 року не було визначено бажаного періоду щодо виключення його з підрахунку заробітної плати.

Щодо доводів про ухилення відповідача від перерахунку позивачу пенсії в 2020 році, суд зазначає наступне.

Згідно рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 03.04.2020 року, позивачу проведено з 01.04.2020 року автоматичний перерахунок пенсії із додаванням стажу роботи (загальний стаж роботи позивача після перерахунку пенсії склав 42 рік 11 місяців 22 дні або 515 місяців), згідно абз.3 ч.4 ст.42 Закону №1058.

01.12.2020 року позивачем подано через Веб-портал Пенсійного фонду України заяву про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058, до якої додано копії військового квитка, трудової книжки, паспорту, індивідуального податкового номеру, довідку фірми «ФБС.Аудит» про розмір заробітної плати від 19.11.2020 року.

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.12.2020 року №499 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно заяви від 01.12.2020 року.

Рішення обґрунтовано невідповідністю довідки про заробітну плату від 19.11.2020 року вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, листа Міністерства соціального захисту населення України від 09.10.1996 року № 01-3/1375-02-6. В довідці відсутній вихідний номер та кутовий штамп. Також відсутня довідка, що підтверджує право підпису керівника та головного бухгалтера.

Позивачем рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.12.2020 року №499 не оскаржувалося у передбачений законом спосіб.

Щодо доводів на необхідність індексації пенсійних виплат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058 для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» в 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 23.02.2019 року, позивачу проведено з 01.03.2019 року автоматичний перерахунок пенсії після масової індексації пенсій відповідно до постанови КМУ № 124 від 20.02.2019 року.

Крім того, рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 23.04.2020 року позивачу проведено з 01.05.2020 року автоматичний перерахунок пенсії після масової індексації пенсій відповідно до постанови КМУ № 251 від 01.04.2020 року.

Згідно рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя № 33 від 23.02.2021 року, позивачу проведено з 01.03.2021 року автоматичний перерахунок пенсії індексація заробітку (масовий).

Таким чином, позивачу проводилися індексація пенсії згідно чинного законодавства, за наявними в пенсійній справі документами.

Таким чином позовні вимоги позивача щодо перерахунку його пенсії у 2017 році та у 2020 році з виключенням з підрахунку заробітної плати період 60 календарних місяців з 2001 року по 2005 рік та включенням даних про розмір заробітної плати за період з 1995 року по 2000 рік, перерахунку пенсії у 2018 році з виключенням з підрахунку заробітної плати період з 2001 року по 2003 рік та включенням даних про розмір заробітної плати за період з 1999 року по 2000 року, - є безпідставними, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі №200/2572/21-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі №200/2572/21-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 28 червня 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складено 28 червня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв