Справа № 522/7890/22
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7890/22
Провадження № 2-а/522/227/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Багнюк А.Ю.,

представника позивача Погожого Д.В.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Сачаєвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду в м Одеса адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 , громадянина Вірменії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2022 року представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , громадянина Вірменії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов обґрунтовано тим, що 09.02.2022 під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено особу, який назвався громадянином Вірменії, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні проживав без документів на право проживання в Україні та ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування. Відповідач пояснив, що прибув до України 09.04.2019 року легально через КПП «Конотоп» на підставі паспорта громадянина НОМЕР_1 термін дії якого закінчився. ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що відповідач на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. 09.02.2022 за порушення правил перебування іноземців в Україні, складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

ГУ ДМС в Одеській області прийняло рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 10.03.2022. Рішення про примусове повернення відповідач не оскаржував, проте у встановлений термін самостійно територію України не залишив.

У зв`язку з цим позивач просить затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком шість місяців до 28.12.2022 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2022 року вказана справа передана на розгляд судді Шестаковій Я.В.

Ухвалою суду від 28 червня 2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання учасників справи.

Ухвалою суду від 28 червня 2022 року клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено. Визначено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції з Миколаївським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

У судовому засіданні представник позивача Погожий Д.В.позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували, зазначили, що у відповідача є дружина, яка душевно хвора, проте будь-яке документальне підтвердження щодо цієї інформації відсутнє. Процесуальні права відповідачу відомі, українську мову добре розуміє, про те, що він є нелегальним мігрантом, розуміє. Підтвердив, що для добровільного повернення до країни походження або третьої країни іноземця до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та інших територіальних підрозділів ДМС України з заявою не звертався. Підтвердив, що жертвою торгівлі людьми ніколи не був, жодних примусів під час проживання на території України до нього ніхто не застосовував. Примусовій праці не піддавався.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.02.2022 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області особу, який назвався громадянином Вірменії, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході перевірки законності перебування на території України ОСОБА_2 було встановлено, що він прибув в Україну легально через КПП «Конотоп».

З письмових пояснень відповідача, які ним підписані та містяться в матеріалах справи зазначено, що він прибув на територію України 09.04.2019 року через пункт пропуску «Конотоп» по паспортному документу громадянина Вірменії серії НОМЕР_1 , на даний момент паспортний документ відсутній. Про те, що він є нелегальним мігрантом йому відомо, пересувався вільно, нерухомості немає, можливість виїхати самостійно має.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 09.02.2022 року серії ПН МОД № 007779ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 007713притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Згідно Рішення №97 від 09.02.2022 року, яке міститься в матеріалах справи, ГУ ДМС в Одеській області було вирішено примусово повернути ОСОБА_2 в країну походження та зобов`язати покинути територію України у термін до 10.03.2022 року включно. Також відповідачем була складена розписка, в якій він зобов`язався покинути територію України у становлений термін. Судом встановлено, що рішення виконано не було.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 27.06.2022 року серії ПН МОД № 008423ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008352притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

27.06.2022 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_3 затримано, про що свідчить протокол № МОД 000154 про адміністративне затримання.

Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 27.06.2022 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про поміщення ОСОБА_2 , громадянина Вірменії, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України для з`ясування обставин правопорушення та забезпечення примусового видворення.

Рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 16.05.2022 року громадянину Вірменії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ., заборонено в`їзд в Україну терміном на 3 роки (до 16.05.2025 року).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон № 3773-VI).

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Проаналізувавши всі обставини перебування Відповідача на території України було встановлено наступне:

1. Відомості про перебування на території України на законних підставах Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

2. Відповідач прибув на територію України в 2019 році. З моменту потрапляння на територію України відповідач не вчинив жодних спроб для легалізації власного становища.

3. Відповідач не виконав рішення про примусове повернення та не залишив територію України.

Беручи до уваги той факт, що Відповідач проживає на території України без документів на право проживання в Україні вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, у нього відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Зважаючи, що при першому затриманні відповідач добровільно не виконав рішення позивача та не виїхав за межі території України, також зазначені вище обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи Відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

«Затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, як наголошено в § 164 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 р. у справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" буде виправдано до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, затримання особи перестає бути допустимим відповідно до статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Частиною 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 (яка є спеціальною нормою) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:

- стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення;

- стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України;

- затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 2 ст. 101 КАС України (яка є загальною нормою) передбачено, що процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками.

Слід зазначити, що ГУ ДМС України в Одеській області не зверталось з клопотанням про зобов`язання громадянина Вірменії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруки підприємства, установи чи організації, в зв`язку з тим, що внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто існує імперативний обов`язок Кабінету Міністрів прийняти такий Порядок.

На даний час, Кабінетом Міністрів України, на виконання ст. 289 КАС України не прийнято порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування судом застави як заходу до іноземця, який застосовується адміністративним судом в порядку КАС України.

Вказане свідчить про відсутність механізму реалізації судом положень ст. 289 КАС України при застосуванні до іноземця застави, тобто про неможливість практичного застосування судом застави до іноземця.

Враховуючи наведене в сукупності з тим, що коли інші, менш жорсткі заходи (порука та застава), були розглянуті та визнані такими, що не можуть бути застосовані до даної ситуації, ГУ ДМС України вважає, що до відповідача слід застосувати найбільш суворий захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 28.12.2022 року.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 229, 242, 244, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Вірменії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Вірменії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 28.12.2022 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 28.06.2022 року.

Суддя Я.В. Шестакова