Справа № 560/3289/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3289/22
РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18 січня 2022 року за № 735-265/С-05/8-2200/22 щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію передбачену Законом України від 19.10.2000 року № 2050 -ІІІ за період з грудня 2010 року по квітень 2017 року в розмірі 52 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.03.2011 по справі №2-а-1173/11, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2013, суд вирішив зобов`язати УПФУ у Дунаєвецькому районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи з 01.12.2010 в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та забезпечити в подальшому її виплату відповідно до цього закону.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виконання рішення суду та нарахування компенсації втрати частини доходів. Відповідач відмовив у виплаті компенсації втрати доходів, а тому позивач не погоджуючись з такою позицією відповідача, та вважаючи її протиправною, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Судом відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником відповідача подано відзив на даний адміністративний позов, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що основною умовою для виплати громадянину, на підставі ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, компенсації - є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

На переконання представника відповідача у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області не вбачається будь-якої неправомірності.

У відзиві на позов відповідач просив розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Також представником відповідача подано клопотання, в якому просить залишити даний адміністративний позов без розгляду, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, у тому числі, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Згідно із статтею 7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Згідно ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

У постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17 зазначено, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком та незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Такий висновок ґрунтується на тому, що право особи на отримання пенсії є безумовним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань у соціальній сфері.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати є складовою доходу позивача у вигляді пенсії. У даному випадку невиплата вказаної компенсації допущена з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позов про нарахування та виплату вказаної компенсації може бути подано без обмеження будь-яким строком.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.03.2011 по справі №2-а-1173/11, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2013, суд вирішив зобов`язати УПФУ у Дунаєвецькому районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи з 01.12.2010 в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та забезпечити в подальшому її виплату відповідно до цього закону.

В квітні 2017 року відповідачем виконано постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №2-а-1173/11, яка набрала законної сили 04.03.2013, а саме виплачено позивачу кошти в розмірі 40 656 грн., що не заперечується сторонами.

11.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини пенсії у зв`язку із затримкою виконання постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №2-а-1173/11.

Листом від 18.01.2022 №735-265/С05/8-2200/22 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" на виконання постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №2-а-1173/11.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Статті 2, 3 Закону №2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців; дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону; а також порядок обчислення суми компенсації.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 р. №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2018 року (справа №521/940/17).

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 14.05.2020 у справі №816/379/16 та від 30.09.2020 у справі № 280/676/19.

Суд відхиляє як необгрунтовані доводи відповідача про відсутність правових підстав для виплати позивачу компенсації за порушення строків виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі судового рішення.

Так, судом встановлено, що позивач просить нарахувати компенсацію на суму пенсії, яка виплачена йому на підставі постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №2-а-1173/11 від 29.03.2011 року.

Зважаючи на те, що суму пенсії, нарахованої на виконання вказаного судового рішення позивачу вчасно не виплачено, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправними.

При вирішенні спору суд не бере до уваги числових розрахунків позивача по компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати в сумі 52000 грн., оскільки позивач не надав достатніх доказів в їх підтвердження, в зв`язку із чим, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №2-а-1173/11 від 29.03.2011 року за період з грудня 2010 року по день її фактичної виплати, тобто квітень 2017 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного суду України, звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з грудня 2010 року по квітень 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №2-а-1173/11 від 29.03.2011 року, за період з грудня 2010 року по квітень 2017 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський