Справа № 440/80/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/80/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Карлівської міської ради ( вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Полтавська область, 39500), Тимчасово виконуючого обов`язки голови Карлівської міської ради Стовбуна Олега Леонідовича (вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Полтавська область, 39500) про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Карлівської міської ради, Тимчасово виконуючого обов`язки голови Карлівської міської ради Стовбуна Олега Леонідовича, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасування розпорядження т.в.о. міського голови №478 від 06.12.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради з 07.12.2021;

- стягнути з Виконавчого комітету Карлівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.12.2021 до дня ухвалення рішення суду включно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що розпорядженням Карлівського міського голови від 28.12.2021 року №203 ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради. 07.06.2021 року позивач отримала примірник розпорядження т.в.о. Карлівського міського голови Стовбуна О.Л. від 06.12.2021 №478 про звільнення, у зв`язку з поновленням на посаді ОСОБА_2 та трудову книгу. Остаточний розрахунок було проведено 08.12.2021 року. Вказує, що виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради всупереч вимогам Кодексу законів про працю України проведено повний розрахунок з позивачем 18.05.2021, тобто на наступний день після її звільнення, у зв`язку з чим позивач має право на отримання на підставі статей 116, 117 Кодексу законів про працю України середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. З огляду на зазначене, позивач вважає розпорядження т.в.о. Карлівського міського голови Стовбуна О.Л. №478 від 06.12.2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 " протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/80/22, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано докази та встановлено строк для їх надання до суду.

Від відповідача, Виконавчого комітету Карлівської міської ради, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Від відповідача, Тимчасово виконуючого обов`язки голови Карлівської міської ради Стовбуна Олега Леонідовича відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заява про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Розпорядженням Карлівського міського голови від 28.12.2021 року №203 ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради.

06.12.2021 року Розпорядженням т.в.о. міського голови Стовбуна О.Л. №478 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу організаційної роботи та контрою виконавчого комітету Карлівської міської ради, відповідно п.6 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю в Україні, у зв`язку з поновленням на роботі, згідно ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року справа № 440/8136/21, ОСОБА_2

06.12.2021 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/8136/21 затверджено умови примирення сторін, викладені у заяві ОСОБА_2 та Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області від 27 жовтня 2021 року (вх № 77882/21) про примирення сторін, відповідно до яких з дня постановлення судом даної ухвали Карлівська міська рада Полтавського району Полтавської області зобов`язується скасувати розпорядження №253 від 22.06.2021 "Про звільнення ОСОБА_2 " та видати розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника загального відділу Карлівської міської ради Полтавської області або на рівноцінній посаді з 23 червня 2021 року.

Рішенням Карлівської міської ради від 18.12.2020 Про скорочення штату та чисельності працівників апарату Карлівської міської ради, Лип`янської сільської ради, Максимівської сільської ради, Голобородьківської сільської ради, Попівської сільської ради та їх виконавчих органів вирішено скоротити штат та чисельність апарату Карлівської міської ради в кількості 25 посад, 25 одиниць.

08.12.2021 року з Розпорядженням т.в.о. міського голови Стовбун О.Л. №478 від 06.12.2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 ознайомлено, що підтверджено відміткою про ознайомлення та підписом позивача на розпорядженні, копія якого наявна у матеріалах справи.

08.12.2021 пору позивач отримала копію трудової книжки та виплати з розрахунку по заробітній платі.

Не погодившись з т.в.о. міського голови Стовбун О.Л. №478 від 06.12.2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 , позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення публічної служби міститься у пункті 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України та означає діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

За приписами статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

За змістом статті пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно зі статтею 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

В силу статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував роботу.

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2021 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/8136/21 затверджено умови примирення сторін, викладені у заяві ОСОБА_2 та Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області від 27 жовтня 2021 року про примирення сторін, відповідно до яких з дня постановлення судом даної ухвали Карлівська міська рада Полтавського району Полтавської області зобов`язується скасувати розпорядження №253 від 22.06.2021 "Про звільнення ОСОБА_2 " та видати розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника загального відділу Карлівської міської ради Полтавської області або на рівноцінній посаді з 23 червня 2021 року.

Суд зазначає, що відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань підтверджено, що Карлівська міська рада Полтавської області (ідентифікаційний код 21046549) та виконавчий комітет Карлівської міської ради Полтавської області (ідентифікаційний код 04057356) є різними юридичними особами, жодна з яких на час розгляду даної справи в процесі припинення не перебуває.

Позивач перебував у відносинах публічної служби з виконавчим комітетом Карлівської міської ради Полтавської області (ідентифікаційний код 04057356) та не перебував у відносинах публічної служби з Карлівською міською радою Полтавської області (ідентифікаційний код 21046549), що підтверджено витягом з його трудової книжки та ним не заперечувалось.

Таким чином, оскільки Карлівська міська рада є самостійною юридичною особою, а відтак робота у виконавчому комітеті у розумінні Кодексу законів про працю України не є роботою на тому самому підприємстві, в установі, організації, на яку поновлено ОСОБА_2 .

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника загального відділу Карлівської міської ради не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розпорядженням Карлівського т.в.о. міського голови Стовбуна Олега Леонідовича №478 від 06.12.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади начальника відділу організаційної роботи та контролю виконавчого комітету Карлівської міської ради, за пунктом 6 статті 40 Кодексу законів про працю України, прийнято відповідачем з порушенням п. 3 ч. 2 ст. 42, а також ч.2 та ч.3 ст. 49-2 КЗпП України, отже вказане розпорядження підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 47 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазечаних у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2,6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпП України, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Закріплені у статтях 116, 117 Кодексу законів про працю України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, за правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Як встановлено судом, розпорядженням Карлівського т.в.о. міського голови Стовбуна Олега Леонідовича №478 від 06.12.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу організаційної роботи та контролю виконавчого комітету Карлівської міської ради, за пунктом 6 статті 40 Кодексу законів про працю України 06 грудня 2021 року у зв`язку з поновленням на роботі згідно ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 справа № 440/8136/21 ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, днем звільнення вважається останній день роботи.

Таким чином, останнім днем роботи позивача, у який закон зобов`язує відповідача здійснити повний розрахунок з позивачем при звільненні зі служби є 06 грудня 2021 року.

Фактичний розрахунок із позивачем при звільненні з роботи проведено 08.12.2021 року із затримкою строку, встановленого статтею 116 КЗпП України, тому позивач на підставі статті 117 КЗпП України має право на отримання відшкодування за затримку розрахунку при звільненні за один календарний день.

Зважаючи на вищевикладене, з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути з Виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.12.2021 року до 27.05.2022 року.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір, порушене відповідачем право на проходження публічної служби підлягає відновленню шляхом її поновлення на попередній посаді, тобто на посаді начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно поновити на посаді начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради з 07.12.2021 року.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно п.п. 2, 3 ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, дане рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає негайному виконанню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Карлівської міської ради ( вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, ), Тимчасово виконуючого обов`язки голови Карлівської міської ради Стовбуна Олега Леонідовича (вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження т.в.о. міського голови Стовбуна О.Л. №478 від 06.12.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради з 07.12.2021;

Стягнути з Виконавчого комітету Карлівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.12.2021 по 27.06.2022 року.

Допустити рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу організаційної роботи та контролю Виконавчого комітету Карлівської міської ради з 07.12.2021 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.12.2021 року по 27.06.2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко