Справа № 560/18219/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18219/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

28 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління ПФУ у Хмельницькій області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби наступні періоди: з 02.01.2002 - 24.04.2006 - на посаді спеціаліста Поляхівської сільської ради; з 25.04.2006 - 30.04.2016 - на посаді секретаря Поляхівської сільської ради;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 31.05.2021 згідно поданих довідок про заробітну плату та виплатити її із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31.05.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". Однак рішенням Головного управління Пенсійного в м. Києві від 02.06.2021 відмовлено у переведенні на пенсію за віком державного службовця, у зв`язку з тим, що у позивача відсутній стаж державної служби.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що у позивача відсутні стаж державної служби. Вказано, що 04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-ІІІ, відповідно до якого посади місцевих рад та їх виконавчих комітетів віднесені до відповідних категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців.

Враховуючи зазначене, періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 02.01.2002 по 24.04.2006 на посаді спеціаліста Поляхівської сільської ради та з 25.04.2006 по 30.04.2016 на посаді секретаря Поляхівської сільської ради не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві також подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. Зазначає, що відповідачем було відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ за відсутності стажу на пасадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в справі матеріалами, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

31.05.2021 позивач звернулася до відповідача із завою про переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва від 02.06.2021 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" №889 з врахуванням довідок про заробітну плату від 21.05.2021 №920/02-40 та №921/02-04 із-за відсутності стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців..

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 13.07.2021 повідомило позивача про прийняте рішення. Також вказало про те, що згідно трудової книжки позивач з 02.09.1979 по 02.01.2002 працювала помічником бухгалтера Поляхівської сільської ради. Інформація щодо прийняття присяги державного службовця та присвоєння рангу державного службовця на цій посаді відсутня.

З 04.07.2001 набрав чинності Закон України від 07.06.2001 №2493-111 "Про службу в органах місцевого самоврядування", відповідно до якого посади місцевих рад та їх виконавчих комітетів віднесені до відповідних категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. З 02.01.2002 позивача переведено на посаду спеціаліста Поляхівської сільської ради та присвоєно 15 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування.

Отже, періоди роботи в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-УІІІ, відповідно і не враховується заробітна плата за роботу в органах місцевого самоврядування.

Вважаючи свої права порушеними позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено "Порядком обчислення стажу державної служби", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок №283).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону №2493-IIІ, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, сьома категорія категорія - посади спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад та п`ята категорія - посади секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад

У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Отже, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі №735/939/17.

Водночас, враховуючи заявлені позовні вимоги, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений пункту 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Аналізуючи зміст позовних вимог, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що для повного забезпечення захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та період роботи позивача з 02.01.2022 по 24.04.2006 на посаді спеціаліста Поляхівської сільської ради та період з 25.04.2006 по 03.12.2020 на посаді секретаря Поляхівської сільської ради підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно з положеннями частин 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до зазначеної статті є досягнення такими особами пенсійного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Системний аналіз положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Водночас, колегія суддів зазначає, що у позивача (враховуючи відомості трудової книжки та призначення пенсії за віком) наявний необхідний вік та страховий стаж, передбачений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, слід зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби позивача період роботи позивача з 02.01.2022 по 24.04.2006 на посаді спеціаліста Поляхівської сільської ради та період з 25.04.2006 по 03.12.2020 на посаді секретаря Поляхівської сільської ради, стаж державної служби позивача на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ становить більше 10 років.

Тобто, на позивача поширюється дія пункту 10 Прикінцевих і перехідних положень вказаного Закону України "Про державну службу" № 889- VIII.

Доводи відповідача про те, що позивач працював на посаді органу місцевого самоврядування, яка не належать до посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ, є безпідставними, з огляду на вищенаведені висновки.

Отже, враховуючи, що вказані періоди підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивача, що загалом складає понад 10 років (більше 18 років), та враховуючи, що станом на 01 травня 2016 року позивач працювала на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з чим оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є протиправними.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в частині вимоги позивача здійснити виплату пенсії державного службовця з 31.05.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII звернувся до пенсійного органу 31.05.2021, нарахування та виплата такої пенсії повинно проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 31.05.2021.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Отже, рішення суду першої інстанції в частинні зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 31.05.2021 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Теофіпольської селищної ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, з урахуванням виплачених сум є правомірним та обгрунтованим.

Відповідно до положень статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.