Справа № 520/2219/22
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28.06.2022 № 520/2219/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , суму перерахованої пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 з 01.01.2018 року - 09.02.2020 року суму грошових коштів в розмірі 19 474,55 грн.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , суму судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що невиплата відповідачем перерахованої пенсії за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 09.02.2020 року в розмірі 19 474,55 грн. порушує права позивача на пенсійне забезпечення, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

14.02.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що при перерахунку та виплаті пенсії позивача діяв в межах чинного законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року по лінії Міноборони з 26.11.2011 року.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою від 21.12.2011, позивачу призначена пенсія за вислугу років (31) у розмірі 80% грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018.

При здійсненні відповідачем перерахунку розмір пенсії зменшено з 80% до 70% сум грошового забезпечення на підставі ч.2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погоджуючись з вказаними діями органу Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі № 520/12803/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру перерахованої з 01.01.2018 року пенсії за вислугу років з 80% грошового забезпечення до 70%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року з урахуванням сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

10.02.2020 року Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі № 520/12803/19 набрала законної сили та за наслідками набрання рішенням законної сили, позивачу 13.03.2020 року було видано виконавчий лист.

13.08.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гуком С.В. було відкрито виконавче провадження №66497864 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року з урахуванням сплачених сум.

13.09.2021 року відповідачем на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66497864 старшому державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гуку С.В. було надіслано лист № 2000-0309-6/116677 яким повідомлено, що на виконання рішення суду від 08.01.2020 року № 520/12803/19 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 80 % грошового забезпечення. За період з 01.01.2018 по 31.03.2020 нараховано різницю в пенсії на загальну суму 21492 гривні.

Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених а військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством» звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на. пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується, за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання, та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України». Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Окрім іншого у вказаному листі було зазначено, що виплату різниці в пенсії, нараховану за період з 01.01.2018 по 09.02.2020 у розмірі 19474,55 грн. буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. Різницю в пенсії нараховану за період з: 10.02.2020 по 31.03.2020 у розмірі 2017,45 грн., внесено до виплатної відомості та профінансовано у квітні 2020 року. З 01.04.2020 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду.

19.01.2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мельник Т.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 66497864.

Не погоджуючись із порядком виплати пенсії за період з 01.01.2018 року по 09.02.2020 року у розмірі 19474,55 грн., позивач звернувся до суду.

Отже, суд дійшов висновку, що фактичною підставою звернення позивача до суду стала незгода з порядком виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі № 520/12803/19, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року з урахуванням сплачених сум, а отже є повторним розглядом справи на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Так, згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, набрання постановою суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов`язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 статті 382 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч. 1-2 ст. 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

З аналізу норм статей 382-383 КАС України, вбачається виокремлення таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

З огляду на викладене, суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382, 383), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Таким чином, проаналізувавши предмет позову щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській областісуми перерахованої пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 з 01.01.2018 року - 09.02.2020 року суми грошових коштів в розмірі 19 474,55 грн., суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на належне виконання іншого судового рішення.

Тобто, спір у справі є тотожний, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Позивач вважаючи, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення від 08.01.2020 року по справі №520/12803/19, порушуються його права, свободи чи інтереси, має право звертатись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідною заявою, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судових рішень, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вищевказані висновки узгоджуються з висновками постанови Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 238 КАС України, суддя закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку наявне рішення суду, що набрало законної сили, яким вже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, через що наявні правові підстави для закриття провадження відповідно до п.4 ч.1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст. 239 КАС України, повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі в частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 142, 238, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про стягнення коштів.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями)

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.О. Спірідонов