Справа № 600/7731/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/7731/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області про визнання пртиправними та скасування вимог, -

В С Т А Н О В И В:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати вимоги, зазначені в рішенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області (далі - відповідач, Фонд) про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів від 13.12.2021 р. №151 щодо повернення до Фонду соціального страхування України неправомірно використаної суми страхових коштів, а саме витрати по тимчасовій непрацездатності в сумі 988,92 грн, та сплати фінансових санкцій - штрафу в розмірі 50% за неправомірне використання страхових коштів 494,46 грн (загальна сума стягнення 1483,38).

Позов обґрунтовано тим, що 30.11.2021 посадовими особами відповідача за наслідками документальної перевірки щодо дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування України позивачем складений Акт документальної перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування України № 23 (далі - Акт).

За висновками Акта позивач, як страхувальник, порушив вимоги частини 1 статті 31 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності, по листку непрацездатності за період з 07.07.2020 р. по 17.07.2020 р. за номером АДЗ 955299, виданий ОСОБА_1 , який неналежним чином оформлений, а саме згідно п.3.3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності №532 у графі "причина непрацездатності" слід обов`язково підкреслити відповідну причину звільнення. Пункти 2,4 виправлення не підлягає.

На підставі Акту відповідачем прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання коштів № 151. У зв`язку з порушенням частини 1 статті 31 Закону України від 23.09.1999 № 1105 "Про загальнообов`язкове державне соціальне cтрахування", позивач має повернути Фонду неправомірно витрачені кошти в сумі 988,92 грн та застосовано штраф у розмірі 50% від неправомірно витраченої суми страхових коштів в сумі 494,46 грн. Загальна сума, яка підлягає перерахуванню Фонду, складає 1483,38 грн.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки описка лікаря при заповненні листка непрацездатності, що допущена у графі "причина непрацездатності", не спростовує настання страхового випадку з його правовими наслідками, не є підставою для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності у розумінні вимог частини 1 статті 23 Закону № 1105, перелік підстав за якою є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Тому виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі в даному випадку є законною та обґрунтованою, і не може розглядатися як "неправомірне витрачання страхових коштів".

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що за результатами документальної планової перевірки був складений Акт від 30.11.2021 року № 29 відносно страхувальника позивача.

Відповідно до акту перевірки виявлено порушення ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" по листку непрацездатності АДЗ № 955299, а саме в графі "Причина непрацездатності" слід обов`язково підкреслити відповідну причину звільнення. На підставі акта перевірки відповідачем було винесено рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 13.12.2021 № 151 на загальну суму 1483,38 грн (неправомірно витрачені кошти - 988,92 грн та фінансові санкції 50% - 494,46 грн (далі - рішення).

На підставі викладеного відповідач вважає, що рішення управління № 151 від 13.12.2021 є правомірним та не належить до скасування. З огляду на викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

У період з 17.11.2021 року по 30.11.2021 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області здійснено документальну перевірку позивача щодо дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування України.

30.11.2021 року за результатами вказаної перевірки відповідачем складено Акт документальної перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування України № 23. За висновками Акта позивач, як страхувальник, порушив вимоги частини 1 статті 31 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності, по листку непрацездатності за період з 07.07.2020 р. по 17.07.2020 р. за номером АДЗ 955299, виданий ОСОБА_1 , який неналежним чином оформлений, а саме згідно п.3.3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності №532 у графі "причина непрацездатності" слід обов`язково підкреслити відповідну причину звільнення. Пункти 2,4 виправлення не підлягає.

06.12.2021 року позивачем подано заперечення на Акт, відповідно до змісту якого вказував, що в листку непрацездатності дозволяється не більше двох виправлень. Дану норму Інструкції при оформленні серії АДЗ №955299 не порушено.

09.12.2021 року Фондом надано відповідь на заперечення до акту перевірки позивача відповідно до змісту якої вказано, що в даному листку непрацездатності причина непрацездатності (нещасний випадок на виробництві та його наслідки) було виправлено (закреслено підкреслене). Наведені у запереченні посилання на пункти 4,5, 12 Інструкції №532 щодо виправлення помилок у тексті листка непрацездатності та оформлення його дублікату не спростовує факту оплати листка непрацездатності, який виданий з порушенням п.3.3 Інструкції 532.

На підставі Акту відповідачем прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів № 151. У зв`язку з порушенням частини 1 статті 31 Закону України від 23.09.1999 № 1105 "Про загальнообов`язкове державне соціальне cтрахування", позивач має повернути Фонду неправомірно витрачені кошти в сумі 988,92 грн та застосовано штраф у розмірі 50% від неправомірно витраченої суми страхових коштів в сумі 494,46 грн. Загальна сума, яка підлягає перерахуванню Фонду, складає 1483,38 грн.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105-ХІV) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 1105-ХІV роботодавець зобов`язаний, зокрема, надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Частиною п`ятою цієї статті визначено, що роботодавець несе відповідальність за:

1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення;

2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом;

3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду;

4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.

Положеннями частини шостої цієї статті встановлено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статті 19 Закону № 1105-ХІV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 31 Закону № 1105-ХІV визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Зокрема, порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регулюється: Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженою спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055 (далі - Інструкція № 532), а також Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455, який погоджено Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі реорганізованих у Фонд соціального страхування України), та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196 (далі - Інструкція № 455).

Згідно з пунктом 1 Інструкції № 532 листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою.

Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

За пунктом 3.3 Інструкції № 532 у графі "Причина непрацездатності:" слід обов`язково підкреслити відповідну причину звільнення від роботи. Пункти 2, 4 виправленню не підлягають.

Відповідно до п. 4.5 Інструкції № 532 у разі помилок у тексті здійснюється виправлення тексту, що підтверджується записом "Виправленому вірити", підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності". На бланку листка непрацездатності дозволяється не більше двох виправлень.

Згідно з пунктом 8.3 Інструкції № 455 за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 8.5 вказаної Інструкції у разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Тобто відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що підтверджують непрацездатність громадян, несе лікар, а не страхувальник.

Як установлено судом, підставою для прийняття спірних рішень стало зазначення в листку непрацездатності серії АДЗ № 955299 виправлень щодо причин непрацездатності. При цьому настання самого страхового випадку відповідачем не заперечується.

Частиною третьою статті 30 Закону № 1105-ХІV встановлено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Пунктом 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 № 13 (далі - Положення № 13), передбачено, що комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 вказаного Положення передбачено, що комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо. Приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково). Перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Статтею 23 Закону № 1105-ХІV визначено вичерпний перелік підстав для відмови у страхових виплатах, а саме зазначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

В даному випадку жодна з визначених підстав не мала місця у правовідносинах сторін, відповідно, інша підстава відмови не може бути застосована Фондом.

Положенням № 13 та Законом № 1105-ХІV вказаним комісіям не надано повноважень щодо надіслання закладу охорони здоров`я листка непрацездатності або його повернення застрахованій особі з метою виправлення відповідних недоліків та, відповідно, нененадання допомоги по тимчасовій непрацездатності до виправлення цих недоліків.

Суд зазначає, що Інструкцією № 532 не передбачено здійснення контролю за правильністю видачі листків непрацездатності комісіями (уповноваженим) із соціального страхування, які створюються на підприємстві.

При цьому суд звертає увагу на те, що за приписами частини першої статті 31 Закону № 1105-ХІV порядок такого контролю встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом, а не самим Фондом.

Таким чином, незважаючи на надання частиною третьою статті 30 Закону № 1105-ХІV комісіям (уповноваженому) підприємства компетенції розглядати підставу і правильність видачі листків непрацездатності, законодавець не встановив наслідків реалізації цієї компетенції при наявності окремих недоліків в оформленні цих листків непрацездатності та не визначив такої підстави для відмови у наданні застрахованій особі допомоги по тимчасовій витраті працездатності, як наявність недоліків в оформленні листка непрацездатності.

Також суд зауважує, що відповідач не зазначив, яким чином повинен був діяти позивач у спірних правовідносинах з метою ефективного забезпечення права застрахованих осіб на своєчасне отримання відповідної допомоги, оскільки позивач не має владних управлінських функцій над закладами охорони здоров`я для зобов`язання останніх дотримуватись порядку складання та видачі листків непрацездатності.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що підтверджують непрацездатність громадян, несе лікар закладу охорони здоров`я, на підприємство не може бути покладена вина за неправильне заповнення лікарняних листків, а особу, з приводу непрацездатності якої такі листки видані, не може бути позбавлено компенсації, яка настала у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності останньої.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 802/2184/16-а.

Аналізуючи надану суду копію листка непрацездатності, складеного з помилками, суд доходить висновку про наявність технічних описок в ньому при зазначенні причини непрацездатності. При цьому суд звертає увагу, що лікарем було здійснено виправлення, що підтверджується записом "Виправленому вірити", підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності", яка наявна в матеріалах справи, які не нівелюють факту настання страхового випадку та не звільняють від обов`язку виплати страхових сум у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

З системного аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 13.12.2021 № 151 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів є протиправними та підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем свідки у справі не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати вимоги, зазначені в рішенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів від 13.12.2021 р. №151 щодо повернення до Фонду соціального страхування України неправомірно використаної суми страхових коштів, а саме витрати по тимчасовій непрацездатності в сумі 988,92 грн, та сплати фінансових санкцій - штрафу в розмірі 50% за неправомірне використання страхових коштів 494,46 грн (загальна сума стягнення 1483,38).

3. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області (вул. Хотинська, 3, м. Чернівці, 58007, Код )

Відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області (вул. Гулака-Артемовського, 19, м. Чернівці, 58001, Код )

Суддя І.В. Маренич