Справа № 420/6109/22
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6109/22
УХВАЛА

27 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 року прийнятим в письмовому провадженні позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки № 11/7063 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 21.01.2022 року, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки № 11/7063 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 21.01.2022 року, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, та провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку, в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

17.06.2022 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. У вказаній заяві представник позивача просить суд ухвалити у справі № 420/6109/22 додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_1 зазначив, що рішенням суду від 16.06.2022 року (отриманим засобами електронного зв`язку 17.06.2022 року) позовну заяву задоволено частково. Під час подання позовної заяви в мотивуванні позову вказувалось про судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу, які складають 3000 (три тисячі) гривень. У зв`язку з тим, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, позивач звертається до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в п`ятиденний строк із дня ухвалення рішення суду. За змістом договору про надання правничої допомоги від 22.04.2022 року за № 138/19 вартість та порядок оплати послуг визначається окремим Додатком який є невід`ємною частиною даного Договору. Клієнт зобов`язаний повністю виплатити зазначену в рахунку суму не пізніше 5-х (п`яти) банківських днів згідно виставленого адвокатським бюро рахунку, якщо інше не відображене в рахунку. Вартість послуг може бути змінена у разі збільшення/зменшення обсягу доручень клієнта, за попереднім письмовим узгодженням сторін, що буде відображено у Додатковій угоді до даного договору. Додатком № 1 до вказаного договору про надання правової допомоги сторонами договору узгоджено, що оплата послуг становить 3000 (три тисячі) гривень. 17.06.2022 року між сторонами укладено Акт наданих послуг до вказаного договору, яким встановлено, що вартість наданих послуг склала 3000 (три тисячі) гривень, та на підставі вказаного Акта ОСОБА_1 повинен сплатити визначену суму.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступні обставини.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 року було вирішено здійснювати розгляд справи № 420/6109/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями ч.3 ст.143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

При цьому, суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Суд встановив, що в позовній заяві позивач зазначив, що докази понесених витрат з надання правової допомоги будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень надійшла до суду 17.06.2022 року, тобто після закінчення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та винесення рішення по суті позовних вимог.

При цьому, у вказаній заяві представник позивача не зазначив жодних причин, які зумовили неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до закінчення розгляду справи по суті.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. представник позивача надав до суду наступні копії документів: договір про надання правової допомоги № 138/19 від 12.04.2022 року, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 138/19 від 12.04.2022 року, акт наданих послуг від 17.06.2022 року до договору про надання правової допомоги № 138/19 від 12.04.2022 року.

Відповідно до акту наданих послуг від 17.06.2022 року до договору про надання правової допомоги № 138/19 від 12.04.2022 року адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв (отримав) правову допомогу відповідно до умов Договору про надання правової допомоги № 138/19 від 22 квітня 2022 року на суму 3000 (три тисячі) гривень за послуги: вивчення та аналіз документів Клієнта з метою визначення правових підстав для звернення до суду із адміністративним позовом, підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви в інт. ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області, моніторинг розгляду адміністративної справи № 420/6109/22, отримання копії рішення суду за наслідком розгляду справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Разом з цим, з поданих до суду документів не вбачається зв`язок понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. з розглядом справи № 420/6109/22, їх обґрунтованості та пропорційності.

На думку суду, при наданні адвокатом правничої допомоги позивачу на суму 3000,00 грн. не було належним чином враховано витрачений час на вчинення дій та їх обсяг, що пов`язані з розглядом справи.

Тобто, суд вважає необґрунтованим наданий опис робіт (послуг) на суму 3000,00 грн., виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги позивачу, яка пов`язана з розглядом справи № 420/6109/22.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для прийняття додаткового рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243, 248, 252 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі № 420/6109/22 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко