Справа № 160/9289/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2022 року Справа № 160/9289/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрофімова Б.Д.
представника відповідача Пономаренко О.О.
представника третьої особи Олійник Ю.М.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач внаслідок визначення та використання під час прийняття оскаржуваного рішення нових коефіцієнтів та збільшеної у односторонньому порядку бази оподаткування позивача платою за землю (в першу чергу - коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача), фактично змінив вартісну характеристику бази оподаткування з 01.01.2017 року, порушивши принцип стабільності податкового законодавства та збільшивши покладений на позивача податковий тягар, що свідчить про незаконність оскаржуваного у даній справі податкового повідомлення-рішення. Також контролюючим органом протиправно застосовано під час проведення податкової перевірки позивача значення Коефіцієнта Кф у розмірі 2,0 та 3,0 відповідно. Тобто, діючи протиправно, відповідач таким чином незаконно завищив податкове зобов`язання з плати за землю. Крім того, зазначив, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача була призначена та проведена відповідачем за відсутності необхідних для цього підстав, оскільки підприємством позивача надано у встановлений законодавством термін пояснення на запит, а отже така перевірка є незаконною та не може породжувати правових наслідків для позивача.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9289/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху.
14 вересня 2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9289/20. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 13 жовтня 2020 року.
13 жовтня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.
Протокольною ухвалою суду 13 жовтня 2020 року, із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи у зв`язку з наданим клопотанням від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи на 03 листопада 2020 року.
Судовий розгляд справи 03 листопада 2020 року не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. на лікарняному. Розгляд справи перенесено на 19 листопада 2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року поновлено провадження в адміністративній справі №160/9289/20 за позовом Приватного підприємства "Ромбус-Приват" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення. Призначено підготовче засідання на 20 січня 2022 року.
20 січня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою суду 20 січня 2022 року, із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 03 лютого 2022 року.
Судовий розгляд справи 03 лютого 2022 року не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. на лікарняному. Розгляд справи перенесено на 10 лютого 2022 року.
Протокольною ухвалою суду 10 лютого 2022 року, із занесенням до протоколу судового засідання, судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03 березня 2022 року для отримання пояснень від третьої особи.
Судовий розгляд справи 03 березня 2022 року не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці. Розгляд справи перенесено на 26 квітня 2022 року.
Протокольною ухвалою суду 26 квітня 2022 року, із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи на 12 травня 2022 року.
Судовий розгляд справи 12 травня 2022 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. на навчанні. Розгляд справи перенесено на 31 травня 2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 червня 2022 року.
Представник позивача у судове засідання, що призначене на 23 червня 2022 року, не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.
Представник відповідача у судовому засіданні, що призначене на 23 червня 2022 року, проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на їх необґрунтованість. У задоволенні позову просив суд відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву який надано та долучено до матеріалів адміністративної справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судовому засіданні, що призначене на 23 червня 2022 року, у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Ромбус-Приват" просив суд відмовити з підстав, що викладені у наданих до суду письмових поясненнях.
Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Фахівцями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, на підставі наказу від 23.10.2019 №959-п, у період з 28.11.2019 по 04.12.2019 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка приватного підприємства «РОМБУС- ПРИВАТ» з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельну ділянку, що перебуває в користуванні ПГІ «РОМБУС-ПРИВАТ» на підставі укладеного договору оренди землі площею 6,3760 га за період з 01.01.2017 по 31.08.2019.
Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом необґрунтовано, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Суд зазначає, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пп. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється при отриманні податковій інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язків письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до пп. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється при виявленні недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист отримано уповноваженою особою позивача 08.02.2019 (а.с.96 том 1).
Листом від 27.02.2019 ПП «РОМБУС-ПРИВАТ» надано до відповідача пояснення, згідно змісту яких зазначено, що підприємство вчасно та в повній мірі сплачує орендну плату. Дані, що зазначені у податкових деклараціях повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Додатки у вигляді первинних документів до відповіді на запит позивачем не надані (а.с.97 том 1).
Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист отримано уповноваженою особою позивача 28.08.2019 (а.с.101 том 1).
Відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Листом від 20.09.2019 ПП «РОМБУС-ПРИВАТ» надано до відповідача пояснення, згідно змісту яких зазначено, що підприємство вчасно та в повній мірі сплачує орендну плату. Дані, що зазначені у податкових деклараціях повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Додатки у вигляді первинних документів до відповіді на запит позивачем не надані (а.с.102 том 1).
Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків;
податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 травня 2020 року (справа №280/2578/19), від 8 серпня 2019 року (справа №802/92/15-а), від 18 квітня 2019 року (справа №825/1713/13), від 26 лютого 2019 року (справа №820/768/18), від 06 жовтня 2020 року (справа №280/1475/19).
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 окрім наведених вище висновків Верховний Суд зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.
Проте, у спірних правовідносинах доводи позивача про відсутність у податкового органу передбаченої пп. 78.1.1., 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, підстави для винесення наказу про проведення перевірки є безпідставними.
Продовжуючи розгляд справи щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства суд зазначає, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України).
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків (пункт 36.3 статті 36 Податкового кодексу України).
Таким чином, на позивача покладено обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.
До видів діяльності позивача віднесено: Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Підпунктом 4.1.1. п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, закріплено принцип «загальність оподаткування», кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені Податкового кодексу України, законами з питань митної справи датки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями ПКУ.
Відповідно до ст. 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податків відповідно до Податкового кодексу України.
Пунктом 8.3 ст.8 Податкового кодексу України, встановлено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
В пп.14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та оренди земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно зі ст. ст. 269 та 270 Податкового кодексу України, платниками плати за землю є власники ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктами оподаткування ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки перебувають у власності.
В п.п.14.1.73 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначено поняття землекористувачів як юридичних та фізичних осіб (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земель державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Пунктами 288.2 та 288.3 ст.288 Податкового кодексу України, передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.
Відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.
Функціональне використання: по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна.
Цільове призначення земельної ділянки код УКІДВЗ : 1.11.6 (інша комерційна діяльність).
Відповідно умов договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі 1% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.
Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках передбачених законодавством України.
Орендар повинен щорічно, протягом першого кварталу, надавати до земельного управління Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Дніпропетровською міською радою прийнято рішення від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», №3/65 від 15.07.2015 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.10 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», №7/11 від 13.07.2016 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.10 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», №12/18 від 15.02.2017 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.10 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» та №13/27від 06.12.2017 року «про ставки земельного податку, розмір орендної плати, пільги зі сплати земельного податку на території міста» яким встановлено розмір ставки плати за користування земельними ділянками у розмірі 3%.
Згідно рішення Дніпровської міської ради від 15.02.2017 №12/18 про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» та Додатку 2 до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 (у редакції рішення міської ради від 15.02.2018 №12/18):
«1. Ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, що перебувають (незалежно від місцезнаходження):
1.2. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, що перебувають у користуванні юридичних і фізичних осіб на умовах оренди, становить у відсотках від їх нормативно грошової оцінки:
1.2.1. за земельні ділянки сільськогосподарського призначення, житлової та громадської забудови, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення, лісогосподарського призначення; водного фонду, промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за винятком земельних ділянок, зазначених у пункті 1.2.2 цього додатка - 3,0».
Відповідно до ст. 144 Конституції України рішення, прийняті органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Таким чином, річна сума орендної плати за землю, яка повинна бути нарахована ПП «РОМБУС- ПРИВАТ» у відповідності вимогам чинного законодавства України у 2017 році - 8897895,84 грн. (296596527,88 грн *3%= 8897895,84 грн.).
Відтак, заниження орендної плати за земельну ділянку площею 6,3760 га за 2017 рік складає 6891673,73 грн. (8897895,84 грн. - 2006222,11 грн.).
Відповідно до листа від 11.01.2018 №4129/5 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2017 рік становить 1,0.
Відповідно до п. 3 Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 набирає чинності з дня його офіційного опублікування і застосовується з 01 січня 2017 року.
Відтак, заниження орендної плати за земельну ділянку площею 6,3760 га за 2018 рік складає 8924795,09 грн. (10931017,20 грн.- 2006222,11 грн.).
Відтак, заниження орендної плати за земельну ділянку площею 6,3760 га за січень-серпень 2019 року складає 7560414,40 грн. (8897895,84 грн. - 1337481,44 грн.).
Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно з п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
За правилом п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні визначені Законом України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 року №1378-IV (далі - Закон України №1378-IV), який спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.
Відповідно до положень ст. 5 Закону України №1378-IV, залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель та грошова оцінка земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Згідно зі ст. 13 Закону України №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності тощо.
Статтею 18 Закону України №1378-IV визначено порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».
Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України №1378-IV дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.
Згідно з п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 та п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.
Пунктом 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Відносно посилання позивача на те, що контролюючим органом протиправно застосовано під час проведення податкової перевірки позивача значення Коефіцієнта Кф у розмірі 2,0 та 3,0 відповідно, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Предметом спору є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ПП «Ромбус-Приват» зверталось до Дніпровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі №160/13919/20 у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Ромбус-Приват» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, поверх 7, ) до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, вул. Філософська, 39а, ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ) про визнання протиправними дій та визнання незаконними скасування витягів відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ромбус-Приват» залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року залишено без змін.

Враховуючи вищевикладене, наявність витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки які діяли та отриманні заявником ГУ ДФС у Дніпропетровській області, ПП «РОМБУС-ПРИВАТ» порушено п.п.16.1.4 п. 16.1 ст.16, п. 286.1 п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за 2017 - 2019 роки за земельну ділянку площею 6,3760 га (кадастровий номер - :06:114:0011), розташовані за адресою: м. Дніпро, Центральний район, Січеславська Набережна, 5, за період з 01.01.2017 року по 31.08.2019 року на загальну суму 23376883,22 грн., у т.ч. за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року на загальну суму 6891673,73 грн., за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року на загальну суму 8924795,09 грн., за період з 01.01.2019 року по 31.08.2019 року на загальну суму 7560414,40 грн.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктом 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

До ПП «РОМБУС ПРИВАТ» застосовано штраф у розмірі 25% від суми встановленого порушення (а.с.21 том 1).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні) сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від 06.09.2005 р., п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від 18.07.2006 р., п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від 10.02.2010 р., п.58) принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) від 09.12.1994 р., п.29).

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову, отже суд відмовляє в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем у рамках даного позову сплачено судовий збір всього у розмірі 21020,0 грн. згідно квитанції від 07.09.2020 року (а.с.34 том 1).

Таким чином, з урахуванням прийнятого судом рішення та приписів ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Приватного підприємства "Ромбус-Приват" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 червня 2022 року.

Суддя Н.В. Боженко