Справа № 340/7010/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2022 року м. Дніпросправа № 340/7010/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №340/7010/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, Управління соціального захисту населення Фортечної районної у м. Кропивницькому ради, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України, що полягає у виділенні коштів Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, яких було недостатньо для нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, який є правонаступником Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м.Кропивницькому ради, щодо нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України, головним розпорядником яких є Міністерство соціально політики України, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України на його користь матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році в розмірі 7354,00 грн., заподіяної прийняттям неконституційного правового акта.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Фортечної районної у м. Кропивницькому ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Частина 1 ст. 308 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.11.2000 р., та має право на пільги, а саме - на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (а.с.8).

21.09.2021 року позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради з запитом про доступ до публічної інформації, в якому просив повідомити точну дату та розмір виплати йому разової грошової допомоги у 2021 році, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також реквізити рахунку на який здійснено вказану виплату (а.с. 9).

Листом від 28.09.2021 року № 3 Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради повідомив позивача про те, що УСЗН Фортечного району нараховано, а ІНФОРМАЦІЯ_1 виплатив позивачу як учаснику бойових дій, разову грошову допомогу до 5 травня, передбачену Законом України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", у розмірі 1491,00 грн. (а.с.10-11).

Позивач, не погоджуючись з таким розміром виплаченої йому допомоги, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправної бездіяльності УСЗН Фортечної районної у м. Кропивницькому раді стосовно не нарахування та не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій та зобов`язав Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, як органу до компетенції якого рішеннями Кропивницької міської ради передано повноваження у сфері соціального захисту населення Подільської та Фортечної районних у місті Кропивницькому рад.

В свою чергу позивач вважає таке рішення суду незаконним, оскільки визначений судом спосіб захисту його права є таким, що унеможливлює виконання рішення в частині виплати належних позивачеві сум. Одночасно позивач вважає безпідставними ухвали про відмову позивачеві у задоволені заяв про відвід судді.

За результатами апеляційного перегляду колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.4 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367- XIV, далі - Закон №3551) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

При цьому Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 №107-VІ до ст. 12 Закону №3551 були внесені зміни, якими частину п`яту викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року №107-VI.

Статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Кабінетом Міністрів України, на виконання вищезазначених приписів Бюджетного кодексу, прийнято постанову від 08.04.2021 року №325 Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою, зокрема, передбачено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491,00 грн.

Враховуючи вищенаведені норми УСЗН Фортечної районної у місті Кропивницькому ради, позивачу в 2021 році нараховано грошову допомогу до 5 травня в розмірі 1491,00 грн.

Водночас, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-ХІV, якою передбачено розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

При цьому Кабінет Міністрів України у Постанові №325 встановив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом №3551-XII, учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1491,00 гривень, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 12 цього Закону №3551.

Колегія суддів розцінює критично доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції в резолютивній частині рішення не визначено суму - 7354 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача з Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи правильно було зазначено, що вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 9 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено з 1 січня 2021 року для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум у розмірі 1769,00 гривень.

Згідно із ч.4 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 9 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою-третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 9 липня 2003 року є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 9 липня 2003 року.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 29.09.2019 по справі №440/2722/20, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 залишено без змін, та відповідно до приписів ч. 5 ст.242 КАС України враховується судом при вирішенні справи.

Беручи до уваги викладене, з 27 лютого 2020 року (дати прийняття рішення Конституційного Суду України №3-р/2020) позивач набув право на соціальне забезпечення відповідно до статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-ХІV, яким передбачено допомогу до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, тобто розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік учасникам бойових дій повинен становити 8845 грн. (1769 грн. х 5).

Водночас позовна вимога про стягнення з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України, головним розпорядником яких є Міністерство соціальної політики України, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України на користь позивача матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році в розмірі 7354 як вірно вирішив суд першої інстанції, задоволенню не підлягає.

Так, суд першої інстанції визначив спосіб захисту порушеного права позивача саме шляхом зобов`язання нарахувати та виплатити особі недоплачену грошову допомогу, посилаючись на те, що нарахування суми неотриманої щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році станом на дату розгляду справи щодо позивача не здійснено, а тому питання про стягнення ненарахованої суми в даному випадку є передчасним.

Колегією суддів враховується, що згідно правового висновку, викладеного у рішенні Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 (№Пз/9901/14/20), який згідно приписів ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом при розгляді справи, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача суд визначив визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік.

Отже, такий висновок Верховного Суду враховано судом першої інстанції у питанні визначення способу захисту порушеного права позивача.

Крім того колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, а також суперечить приписам законодавства. Так, згідно обставин справи в даному випадку має місце невизнання відповідачем права позивача на певний розмір соціальної виплати, а тому за наявності спору про право належним способом його захисту буде саме визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Також вимога позивача щодо стягнення з Міністерства соціальної політики України шляхом безспірного списання на користь позивача матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році в розмірі 7354 грн., заподіяної прийняттям неконституційного правового акта, не відповідає вимогам Постанови КМУ від 08.04.2021 року № 325, якою затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (діла Порядок) та визначено порядок перерахування котів, призначених для виплати даного виду допомоги.

Зокрема, приписами ч.5 Порядку визначено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.

Тобто Міністерство соціальної політики України не наділено повноваженнями щодо здійснення безпосередньо виплат, а лише координує розподіл бюджетних коштів між регіональними органами для здійснення останніми таких виплат.

Отже, заявлена позивачем вимога щодо стягнення шкоди з Міністерства соціальної політики України, є такою, що суперечить вищезазначеному нормативно-правовому акту, через що не відповідає ч.2 ст. 5 КАС України.

Також колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, а саме, справу розглянуто неповноважним складом суду; в ухваленні рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід.

Так, скаржник в обґрунтування своїх доводів з даного питання посилається на певні процесуальні судові рішення, які приймались суддею Дегтярьовою С.В. в інших справах, та які, на думку апелянта, свідчать про упередженість судді щодо нього.

Внаслідок цього позивачем 09.11.2021 року, 15.11.2021 року та 03.12.2021 року подавались заяви про відвід судді Дегтярьової С.В., які ухвалами від 10.11.2021 року, від 29.11.2021 року та від 06.12.2021 року, відповідно, передані до відділу організаційного забезпечення та контролю Кіровоградського окружного адміністративного суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалами суддів Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року, від 30.11.2021 року та від 08.12.2021 року заяви ОСОБА_1 відвід судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Дегтярьової С.В. від розгляду справи №340/7010/21 залишено без задоволення.

Водночас, колегія суддів зазначає, що порушення порядку розгляду заяв про відвід, передбаченого ст. 40 КАС України, в тому числі і строку розгляду заяви від 15.11.2021 року, з врахуванням періоду перебування судді Дегтярьової С.В. на лікарняному, не встановлено.

Крім того колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта з приводу того, що суддею Дегтярьовою С.В. протиправно вчинено процесуальні дії із залучення відповідача, пов`язані з подальшим рухом справи, до вирішення питання про розгляд заяви позивача від 15.11.20221 року про відвід судді Дегтярьової С.В., з огляду на те, що заява про відвід від 15.11.2021 року була вирішена у відповідності до ст.31 КАС України, а питання про залучення відповідача, вирішене ухвалою суду від 29.11.2021 року, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції по суті спору.

Також колегія суддів критично розцінює доводи апелянта з приводу того, що суддя Жук Р.В. не міг розглядати заяву про відвід судді Дегтярьової С.В. від 03.12.2021 року, посилаючись на те, що у іншій справі №П/811/3133/15 було задоволено заяву останнього про самовідвід.

Так, приписами ст.ст. 36, 37 КАС України передбачено підстави для відводу (самовідводу) судді, недопустимість повторної участі судді у розгляді адміністративної справи. В свою чергу наведені в апеляційній скарзі обґрунтування не є підставами для самовідводу/відводу судді. Таким чином, доводи позивача щодо розгляду справи неповноважним складом суду є хибними та спростовані в процесі апеляційного перегляду по справі.

Колегія суддів вважає неспроможними і доводи апелянта з приводу того, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у вимозі - визнати протиправною бездіяльності саме Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, як правонаступника Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в розмірі п?яти мінімальних пенсій за віком.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що Кропивницькою міською радою прийнято рішення №49 від 02.02.2021 року "Про структуру та загальну чисельність виконавчих органів Кропивницької міської ради", яким вирішено утворити виконавчий орган зі статусом юридичної особи - департамент соціальної політики Кропивницької міської ради, Фортечній районній у місті Кропивницькому раді ліквідувати управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради.

На виконання цього рішення Фортечна районна у місті Кропивницькому рада прийняла рішення №40 від 25.02.2021 року "Про припинення виконавчого органу зі статусом юридичної особи - управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради шляхом приєднання (реорганізації) до департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради".

Рішенням Кропивницької міської ради №190 від 25.03.2021 року "Про надання дозволу на приєднання" надано дозвіл на приєднання управління соціального захисту населення Фортечної районної у місті Кропивницькому ради () до департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (), а також затверджено Положення про департамент соціальної політики Кропивницької міської ради в новій редакції.

У реєстраційних документах, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради () міститься Положення про департамент соціальної політики Кропивницької міської ради (надалі - Положення).

Так, у пункті 1.2 цього Положення передбачено, що Департамент продовжує виконувати повноваження у сфері соціального захисту населення Подільської та Фортечної районних у місті Кропивницькому рад.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради зареєстрований як юридична особа 11.02.2021 року. Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради з 02.03.2021 року перебуває у стані припинення.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками, у 2021 році виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в сумі 1491,00 грн. здійснив ІНФОРМАЦІЯ_1 за списками Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради після проведеного відповідного нарахування останнім, а тому судом першої інстанції правильно встановлено належного відповідача оскільки протиправну бездіяльність в даному випадку допущено саме Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради, а не Департаментом соціальної політики Кропивницької міської ради, яка і підлягає визнанню судом протиправною (а.с.10-11).

Судом першої інстанції правомірно з метою захисту прав та інтересів позивача було враховано ту обставину, що на час розгляду справи до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради перейшли всі повноваження у сфері соціального захисту населення від Фортечної районної у місті Кропивницькому ради для здійснення їх у майбутньому як до органу, якому передана компетенція. Таким чином саме Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради повинен здійснити в подальшому такі нарахування та виплату.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в прохальній частині апеляційної скарги апелянтом заявлені вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Міністерства соціальної політики України, що полягає у виділенні коштів Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, яких було недостатньо для виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п?яти мінімальних пенсій за віком. Однак, скаржник в апеляційній скарзі не наводить жодних доводів які б свідчили про порушення його прав саме Міністерством соціальної політики України у вигляді бездіяльності та не зазначає в чому полягає необґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки справа є справою незначної складності відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №340/7010/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко