Справа № 580/2563/22
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28 червня 2022 року справа № 580/2563/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Монастирищенського районного суду Черкаської області, третя особа суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейло Ігор Миколайович про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; далі - позивач) з позовом до Монастирищенського районного суду Черкаської області (19100, м. Монастирище, вул. Соборна, 98; далі - відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії Монастирищенського районного суду Черкаської області щодо не передачі цивільної справи №705/5314/18 для визначення судді, який не входить до складу суду і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду;

-зобов`язати Монастирищенський районний суд Черкаської області передати цивільну справу №705/5314/18 для визначення судді, який не входить до складу суду і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду у відповідності до ухвали від 07.06.2022р.;

-стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 позовну заяву залишено без руху, тривалістю на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом строку якого позивач мав усунути недоліки позовної заяви, а саме:

-надати докази адміністративно-процесуальної правоздатності (копія паспорта та РНОКПП);

-надати до суду докази, що містяться в обгрунтування позову - не здійснення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду передачі заяви про відвід у цивільній справі №705/5314/18 для визначення судді, який не входить до складу суду у відповідності до ухвали від 07.06.2022;

-докази направлення відповідачу матеріалів позовної заяви з додатками листом з описом вкладення у відповідності до ч. 9 ст. 44 КАС України;

-здійснити обгрунтування позовних вимог з наданням доказів щодо моральної шкоди та зазначити ціну позову з його розрахунком.

20.06.2022 на усунення недоліків було подано заяву в якій зазначено зокрема, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Також зазначено, що інші вимоги також не підлягають до виконання в наслідок їх неадекватності, а тому позовна заява жодного недоліку не містить.

Оскільки ухвала суду про залишення позовної заяви без руху не виконана, ухвалою суду від 20.06.2022 позивачу продовжено строк на виконання недоліків на п`ять днів.

Вказану ухвалу суду позивач отримала 20.06.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету, тому останній строк на усунення позивачем недоліків вказаної позовної заяви є 27.06.2022.

23.06.2022 на усунення недоліків було подано заяву в якій зазначено, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Також зазначено, що позовна заява жодного недоліку не містить.

Вимоги ухвали у встановлений судом строк позивачем не виконані.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Дана норма узгоджується з ч. 2 ст. 160 КАС України, якою передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Таким чином, до суду необхідно було надати докази адміністративно-процесуальної правоздатності (копія паспорта та РНОКПП).

Згідно ч. 9 ст. 44 КАС України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позивачу необхідно було подати до суду докази направлення відповідачу матеріалів позовної заяви з додатками листом з описом вкладення, оскільки звернення відбулось в електронній формі через систему Електронний суд.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В наслідок того, що позивач не надав жодного доказу щодо неможливості самостійно надати докази, останній повинен був у відповідності до вимог ч. 5 ст. 161 КАС України надати їх.

Суд звертає увагу позивача, що обов`язок щодо доказування згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України покладено на кожну сторону, і лише про правомірність прийнятого рішення на відповідача (суб`єкта). Решта вимог ухвали, що покладалися на позивача, передбачена ст. 160, 161 КАС України, а тому повинна була виконана.

Щодо надмірного формалізму то суд зазначає, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, повязаної з його або її правами та обовязками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 січня 1975 року (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним. Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" 19 червня 2001 року (Kreuz v. Poland) (заява N 28249/95), "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обовязків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Так, вимоги ст. 160, 161 КАС України чітко визначають відповідність вимог позовної заяви, які позивачем повинні були дотримані, а тому в даному випадку вісутній надмірний формалізм в наслідок чіткості визначення ухвалою про залишення позовної заяви без руху недоліків.

Суд звертає увагу, що матеріали позову не містять доказів на які посилається позивач, а тому в силу вимог ст. 160, 161 КАС України, ст. 77 КАС України, позивач повинен був виконати ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Проте, позивачем проігноровано вимоги ухвали, та не виконано жодної із її вимог.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Керуючись ст. ст. 45, 169, 248, 293-297 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Монастирищенського районного суду Черкаської області, третя особа суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейло Ігор Миколайович про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набрала законної сили у відповідності до вимог ст. 256 КАС України, проте може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР