Справа № 160/22639/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/22639/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кудлюка Олександра Івановича на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 р. (суддя Дєєв М.В.) в справі № 160/22639/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 79% до 70% суми грошового забезпечення, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% суми грошового забезпечення 7 480,98 грн., та здійснити виплату недоотриманої пенсії з урахуванням виплачених сум з 01.01.2016 р. в розмірі 47 802,88 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 р. відкрите провадження у справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 р. позов залишено без руху, встановлено позивачеві строк у 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, визначених в ухвалі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, позовна заява залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції, що про порушення права, за захистом якого позивач звернувся до суду, він дізнався тільки 22.10.2021 р. після отримання роздруківки розрахунку пенсії станом на 01.12.2019 р., тому відсутні підстави вважати, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом 16.11.2021 року щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 79% до 70% суми грошового забезпечення виплати пенсії з 01.01.2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Враховуючи, що зменшення розміру пенсії позивача за рахунок зменшення відсотку грошового забезпечення відбулось в 2016 році, а пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий позивачу, який її отримує щомісячно, суд першої інстанції вважав, що отримання позивачем листа від органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо, тому відмовив у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з вересня 2012 р. отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 79% грошового забезпечення.

За твердженням позивача, з 01.01.2016 р. відповідачем зменшено позивачу відсоток грошового забезпечення для розрахунку розміру пенсії з 79% до 70%.

При цьому позивач вказує, що про зменшення відсоткового розміру пенсії він дізнався тільки 22.10.2021 р. після отримання роздруківки розрахунку пенсії.

З цим позовом позивач звернувся до суду першої інстанції 16.11.2021 р.

Спірним в цій праві є питання наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

В межах цієї справи позивачем оскаржено дії органу Пенсійного фонду зі зменшення відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 01.01.2016 р., а позовна заява подана до суду першої інстанції 16.11.2021 р.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Абзацом першим частини першої статті 47 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відтак, оскільки пенсія є періодичним платежем, який виплачується щомісячно, позивач, отримуючи пенсію щомісячно протягом майже шести років, був обізнаним щодо розміру пенсії, та мав оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, якщо вважав, що пенсія виплачувалися у заниженому розмірі.

Приведені обставини дають підстави вважати обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового розміру пенсійних виплат, починаючи з 01.01.2016 р., слід обраховувати з дати, коли позивач дізнався, що розмір виплачуваної пенсії не відповідає встановленому законом, та про недотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, зазначені позивачем у заяві про поновлення такого строку.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції, що про порушення права, за захистом якого позивач звернувся до суду, він дізнався тільки 22.10.2021 р. після отримання роздруківки розрахунку пенсії станом на 01.12.2019 р., тому відсутні підстави вважати, що позивачем пропущений строк звернення до суду, є цілком незмістовними та не спростовують факт обізнаності позивача щодо розміру отриманих позивачем пенсійних виплат, починаючи з 01.01.2016 р.

Відповідно, відсутні підстави вважати, що перебіг строку звернення до суду з позовом слід обчислювати саме з дня отримання позивачем роздруківки розрахунку пенсії станом на 01.12.2019 р. (22.10.2021 р.).

Верховним Судом в постанові від 17.07.2018 р. в справі № 521/21851/16-а висловлена правова позиція, за якою поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В цьому випадку відсутні такі обставини, а заявлені причини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду з позовом в межах строку звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтю 123 КАС України, за змістом частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та, відповідно, про залишення позовної заяви без розгляду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кудлюка Олександра Івановича на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 р. в справі № 160/22639/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 р. в справі № 160/22639/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 27.06.2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.06.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко