Справа № 620/17058/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

23 червня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/17058/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Кугук Н.С.,

представника позивача Михайлюка С.І.,

та представника відповідача Полегешко Л.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго (далі АТ Облтеплокомуненерго, позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку сум штрафів за податковими повідомленнями-рішеннями від 29.12.2018 № , № та № ; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок сум штрафів за податковими повідомленнями-рішеннями від 29.12.2018 № , № та № відповідно до вимог пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-ІХ, який набрав чинності 23.05.2020, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України доповнено пунктом 73. В зв`язку з зазначеним у контролюючого органу за місцем реєстрації платника податку виник обов`язок здійснити перерахунок суми штрафу і надіслати (вручити) позивачеві нове податкове повідомлення-рішення. Такий обов`язок виник на підставі закону. Однак відповідач вимоги пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України не виконав: перерахунок суми штрафу за податковими повідомленнями-рішеннями від 29.12.2018 №, № та № не здійснив, не надіслав (не вручив) позивачеві нові податкові повідомлення-рішення, тим самим допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на зменшення розміру штрафних санкцій.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем, в межах встановленого судом строку подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю та зазначає, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. В той же час, 23.05.2020 набрав чинності Закон України від 16.01.2020 №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" (далі - Закон №466-ІХ). Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктом 73, відповідно до змісту, якого штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до 31.12.2019, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців" від 14.07.2020 №786-ІХ (далі - Закон №786-ІХ, набрав чинності 08.08.2020) у підрозділі 2 у пункті 73 ПК України в абзацах першому і другому після слів та цифр "відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу" доповнено словами "та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної", а слова і цифри "до 31.12.2019" замінено словами "до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або"; в абзаці першому цифри і слова "2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень" замінено цифрами і словами "1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень". За змістом наведеної норми законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, Законом № 466-ІХ чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України підлягає застосуванню до штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до дати набрання чинності законом № 466-ІХ, за наведених у цій же нормі умов. Внесення змін Законом №786-ІХ до наведеної норми підтверджує послідовний підхід законодавця, за яким платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України умов. Разом з тим, відповідач вказує, що необхідно врахувати, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 по справі № 620/1221/19, де предметом судового розгляду були податкові повідомлення-рішення від 29.12.2018 № , № та № залишена без задоволення апеляційна скарга AT «Облтепокомуенерго», рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року по даній справі залишено в силі. У відповідності до вимог законодавства судове рішення по вказаній справі підлягає виконанню сторонами. При цьому необхідно врахувати, що внесення змін до судових рішень або їх скасування не належить до компетенції контролюючих органів.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини викладені в позові.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

АТ Облтеплокомуненерго є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.07.1995 внесено відповідний запис (а.с.8-18).

Як слідує з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, з вересня 2017 року по березень 2018 року АТ Облтеплокомуненерго здійснювало реєстрацію податкових накладних, виписаних покупцям, які не є платниками податку на додану вартість.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, ст. 75, в порядку ст. 76, ст. 102, ст. 114 Податкового кодексу України, посадовою особою контролюючого органу проведено камеральну перевірку дотримання АТ Облтеплокомуненерго строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки ГУДФС у Чернігівській області складно акт від 12.12.2018 №361/25-01-53-05-39 (а.с.22-67).

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено порушення АТ Облтеплокомуненерго вимог п. 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України в результаті порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі вказаного акту відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 29.12.2018:

№, яким позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 9 325 510,12 грн (а.с.69);

№, яким позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 11 792 199,01 грн (а.с.70);

№, яким позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 18 737 574,01 грн (а.с.71).

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, АТ Облтеплокомуненерго звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 позов Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" задоволено у повному обсязі, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 29.12.2018 №, №, №.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задоволено: рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 18.02.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго задоволено частково: рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 620/1221/19 скасовано; справу № 620/1221/19 направлено на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 в задоволенні позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.12.2018 №, №, № відмовлено в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року без змін.

Тобто рішення суду від 10 червня 2020 року набрало законної сили 23.09.2020.

Вважаючи, що позивач має право на зменшення розміру штрафних санкцій, в зв`язку зі змінами в законодавстві, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 ПК України визначено, що платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Як встановлено судом спірними податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими податковим органом 29.12.2018 на підставі акту камеральної перевірки від

12.12.2018 №361/25-01-53-05-39, до позивача застосований штраф на загальну суму 39855283,14 грн згідно зі статтею 120-1.1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-ІХ, який набрав чинності 23.05.2020, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України доповнено пунктом 73.

Враховуючи зміни, внесені Законом України від 14.07.2020 № 786-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців», який набрав чинності 08.08.2020» , пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України» встановлює:

« 73. Штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним)».

Суд зазначає, що податкові накладні/розрахунки коригування, зазначені в акті камеральної перевірки від 12.12.2018 № 361/25-01-53-05-39 не підлягали наданню покупцям, оскільки покупці не є платниками податку на додану вартість.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 у справі № 620/1221/19 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.12.2018 №, №, № встановлено, що за результатами перевірки ГУДФС у Чернігівській області складно акт від 12.12.2018 №361/25-01-53-05-39; на підставі вказаного акту відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 29.12.2018: №, яким позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 9 325 510,12 грн, №, яким позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 11 792 199,01 грн, №, яким позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 18 737 574,01 грн; з досліджених судом податкових накладних вбачається, що вони не підлягали наданню отримувачу, були складені на постачання неплатнику податку, або складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, чи складені на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує з акту перевірки, податкових повідомлень-рішень, штраф нарахований протягом періоду з 01.01.2017 до 23.05.2020 (дата набрання чинності Законом від 16.01.2020 № 466-ІХ).

Таким чином строк сплати на 23.05.2020 грошових зобов`язань, визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не настав, грошові зобов`язання за ними не узгоджені, оскільки відповідні податкові повідомлення-рішення знаходилися станом на 23.05.2020 в процедурі судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено.

Про знаходження станом на 23.05.2020 спірних податкових повідомлень-рішень в процедурі судового оскарження вказує ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 про відкриття провадження у справі № 620/1221/19 за позовом АТ «Облтеплокомуненерго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.12.2018 №, № та №. Остаточне рішення у даній справі прийняте Чернігівським окружним адміністративним судом 10.06.2020, яке набрало законної сили 23.09.2020 (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду).

Отже, у контролюючого органу за місцем реєстрації платника податку виник обов`язок на підставі закону здійснити перерахунок суми штрафу і надіслати (вручити) позивачеві нове податкове повідомлення-рішення.

Однак відповідач вимоги пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України не виконав: перерахунок суми штрафу за податковими повідомленнями-рішеннями від 29.12.2018 №, № та № не здійснив, не надіслав (не вручив) позивачу нові податкові повідомлення-рішення, чим допустив протиправну бездіяльність.

У постанові від 01.04.2021 по справі № 620/2515/19 Верховний Суд зазначає, що 23 травня 2020 року набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-ІХ (надалі Закон № 466-ІХ). Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 73. Законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73, підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом. Суд касаційної інстанції визнає, що такий підхід законодавця загалом відповідає принципу «доброго врядування» і «належної адміністрації» в світлі практики ЄСПЛ. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). При цьому слід врахувати, що Законом №466-ІХ чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України підлягає застосуванню до штрафів нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» за наведених у цій же нормі умов. У такий спосіб законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, звільнив від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України умов. Так, у рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності. Таким чином, станом на час розряду справи в суді касаційної інстанції чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» за наведених у цій же нормі умов. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що положеннями пункту 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Отже, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаться грошові зобов`язання з дня набрання рішенням законної сили. В Законі №466-ІХ (пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України) виділено окремі категорії грошових зобов`язань, які підлягають відкликанню як неузгоджені, водночас запроваджено інший, відмінний від загального, підхід, за яким для цілей цієї норми під неузгодженими грошовими зобов`язаннями розуміються ті, по яких відповідні податкові повідомлення- рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Таким чином, для цілей, задекларованих цією нормою, зміст і обсяг поняття неузгодженості має спеціальне призначення і розкривається в дужках, при цьому воно не відсилає до пункту 56.18 статті 56 ПК України, а конкретизується і становить окремий, відмінний від загального визначення, зміст узгодженості грошових зобов`язань. Отже, застосування загальної дефініції, визначеної пунктом 56.18 статті 56 ПК України, для реалізації права, визначеного пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, законодавцем не передбачена. Законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України закріплено відмінне від загального (пункт 56.18 статті 56 ПК України) розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме - для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено. Окрім того, відповідно до вказаних змін, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) без вчинення будь-яких додаткових дій з боку контролюючого органу, тобто в силу закону. Право ж на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення. Суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо обставин, викладених у відзиві, то останні не приймаються судом до уваги, оскільки право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач має здійснити перерахунок сум штрафів за спірними податковими повідомленнями-рішеннями відповідно до вимог п.73 підроздіжу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов АТ «Облтеплокомуненерго» підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 168, 227-228, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо не здійснення перерахунку сум штрафів за податковими повідомленнями-рішеннями від 29.12.2018 № , № та № .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області здійснити перерахунок сум штрафів за податковими повідомленнями-рішеннями від 29.12.2018 № , № та № відповідно до вимог пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго (вул. Реміснича, 55-б, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Повний текст рішення суду складено 29.06.2022.

Суддя О.М. Тихоненко