Справа № 640/10685/21
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та нечинною постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та нечинною з моменту прийняття постанову відповідача №390 від 10.03.2021 «Про надання інформації щодо двосторонніх договорів, укладених між суб`єктами, що входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими між собою» шляхом виключення із графи 3 розділу 1 додатку до постанови формулювання «дата додаткової угоди до договору».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що спірне формулювання в оскаржуваній постанові відповідача є необґрунтованим.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №390 від 10.03.2021 «Про надання інформації щодо двосторонніх договорів, укладених між суб`єктами, що входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими між собою»:

1. Суб`єктам господарювання, що мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, з постачання електричної енергії споживачу, з перепродажу електричної енергії (трейдерської діяльності), розподілу електричної енергії, що є сторонами двостороннього договору та входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими між собою, протягом трьох робочих днів після укладення двостороннього договору надавати Регулятору інформацію про предмет договору, ціну електричної енергії та/або порядок її розрахунку (формування), обсяг електричної енергії та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії, строки та порядок постачання електричної енергії відповідно до форми, визначеної додатком до цієї постанови.

2. Інформація про двосторонній договір, укладений між суб`єктами господарювання, що входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими між собою, визначена у пункті 1 цієї постанови, подається до НКРЕКП виключно в електронному вигляді у форматі «xls» або «xlsx» з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи суб`єкта господарювання та/або кваліфікованої електронної печатки суб`єкта господарювання з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» на адресу .

3. Ця постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У графі 3 розділу 1 додатку до постанови визначено «дата додаткової угоди до договору». Вважаючи зазначену постанову у цій частині протиправною, позивач позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що постанова НКРЕКП №390 від 10.03.2021 «Про надання інформації щодо двосторонніх договорів, укладених між суб`єктами, що входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими між собою» прийнята відповідачем правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах повноважень останнього.

Також суд вказав, що позивачем не зазначено, які саме права порушує постанова відповідача №390 від 10.03.2021 в частині необхідності зазначення «дати додаткової угоди до договору» у графі 3 розділу 1 додатку до постанови, а тому, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Визначення правових, економічних та організаційних засад функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, здійснюється Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон № 2019-VIII).

Відповідно частин першої-другої статті 3 цього Закону ринок електричної енергії функціонує на конкурентних засадах, крім діяльності суб`єктів природних монополій, з обмеженнями, встановленими цим Законом.

Функціонування ринку електричної енергії здійснюється на принципах: 1) забезпечення енергетичної безпеки України; 2) забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам, захисту їхніх прав та інтересів; 3) створення умов безпечної експлуатації об`єктів електроенергетики; 4) збереження цілісності, забезпечення надійного та ефективного функціонування ОЕС України, єдиного диспетчерського (оперативно-технологічного) управління нею; 5) забезпечення балансу між попитом та пропозицією електричної енергії; 6) розвитку міждержавних перетинів з енергосистемами суміжних держав; 7) енергоефективності та захисту навколишнього природного середовища; 8) сприяння розвитку альтернативної та відновлюваної енергетики; 9) добросовісної конкуренції; 10) рівності прав на продаж та купівлю електричної енергії; 11) вільного вибору електропостачальника споживачем; 12) недискримінаційного і прозорого доступу до системи передачі та систем розподілу; 13) недискримінаційної участі в ринку електричної енергії; 14) незалежного державного регулювання; 15) недискримінаційного ціно- та тарифоутворення, що відображає економічно обґрунтовані витрати; 16) відповідальності учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку; 17) співробітництва та інтеграції ринку електричної енергії на регіональному та загальноєвропейському рівнях.

Згідно частини першої статті 5 Закону № 2019-VIII державна політика в електроенергетиці спрямована на: 1) забезпечення надійного, безпечного постачання електричної енергії; 2) створення умов для ефективного функціонування ліквідного ринку електричної енергії та його розвитку; 3) забезпечення умов та застосування заходів для розвитку енергоефективності в електроенергетиці, управління попитом та енергозаміщення; 4) сприяння виробництву електричної енергії з альтернативних джерел енергії та розвитку розподіленої генерації і обладнання для акумулювання енергії; 5) захист навколишнього природного середовища; 6) створення умов для залучення інвестицій в електроенергетику, спрощення доступу до інформації та адміністративних процедур; 7) стимулювання застосування інноваційних технологій; 8) захист прав споживачів; 9) інтеграцію ринку електричної енергії на регіональному та загальноєвропейському рівнях.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2019-VIII учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

У відповідності до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 № 1540-VIII (далі - Закон № 1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини першої статті 6 Закону № 2019-VIII державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно частин першої-третьої статті 3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 6 Закону № 2019-VIII до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать: здійснення моніторингу: функціонування ринку електричної енергії та його сегментів; рівня та ефективності відкриття ринку електричної енергії, прозорості та конкуренції на ринку електричної енергії (у тому числі цін за двосторонніми договорами та цін на організованих сегментах ринку, цін для побутових споживачів, включаючи практику застосування умови попередньої оплати), показників зміни електропостачальника, практики відключень, рівня цін та якості робіт з технічного обслуговування, скарг споживачів, у тому числі побутових споживачів, а також будь-яких практик, що призводять до спотворення або обмеження конкуренції на ринку електричної енергії; рівня прозорості діяльності учасників ринку, в тому числі дотримання учасниками ринку (крім споживачів) зобов`язань щодо розміщення/оприлюднення інформації; дій оператора системи передачі з управління обмеженнями, у тому числі системними; дотримання правил розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів; виконання оператором системи передачі та операторами систем розподілу вимог щодо недискримінаційного доступу до електричних мереж, строків виконання приєднання та ремонтних робіт; застосування тарифів, інших платежів, пов`язаних з доступом до електричних мереж, а також моніторинг застосування та забезпечення дотримання методик (порядків) визначення таких тарифів та платежів; використання оператором системи передачі доходів, отриманих від розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів; технічного співробітництва оператора системи передачі з Європейською мережею операторів системи передачі (ENTSO-E) та запровадження механізмів компенсації між операторами систем передачі в рамках такого співробітництва; виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії на відповідність вимогам, встановленим цим Законом та іншими актами законодавства; застосування положень договорів, що обмежують конкуренцію на ринку електричної енергії (зокрема умов договорів, що перешкоджають укладенню непобутовими споживачами декількох двосторонніх договорів одночасно або обмежують їх у праві вибору електропостачальника); дотримання електропостачальниками вимог щодо розгляду звернень та претензій споживачів електричної енергії з питань, що стосуються надання послуг з постачання електричної енергії; достатності інвестицій у розвиток генеруючих потужностей для цілей забезпечення безпеки постачання електричної енергії; виконання функцій та обов`язків учасниками ринку електричної енергії відповідно до положень цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої цієї ї ж статті Регулятор має право отримувати інформацію, необхідну для належного виконання функцій, передбачених законом, від будь-якого суб`єкта владних повноважень, учасників ринку електричної енергії (крім споживачів).

Частиною четвертою статті 66 Закону № 2019-VIII передбачено, що сторони двостороннього договору відповідно до правил ринку інформують про договірні обсяги купівлі-продажу електричної енергії за укладеним договором. Таке повідомлення є підставою для внесення зазначених обсягів до добових графіків електричної енергії відповідних учасників ринку відповідно до правил ринку.

Сторони двостороннього договору, що входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими між собою, протягом трьох робочих днів після укладення двостороннього договору інформують Регулятора про предмет договору, ціну електричної енергії та/або порядок її розрахунку (формування), обсяг електричної енергії та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії, строки та порядок постачання електричної енергії.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що Регулятор, здійснюючи державне регулювання ринку електричної енергії, вправі у процесі здійснення моніторингу ринку отримувати необхідну інформацію від учасників такого ринку, у тому числі від сторін двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії, що входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими між собою, зокрема щодо предмету двостороннього договору, ціну електричної енергії та/або порядку її розрахунку (формування), обсяги електричної енергії та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії, строки та порядок постачання електричної енергії.

Предметом спору у справі, що розглядається, є незгода позивача із необхідністю надання Регулятору інформації не лише щодо дати основного двостороннього договору, а й щодо дати додаткових угод до нього.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність у законі чіткого посилання на право Регулятора на отримання інформації щодо «додаткових угод до двостороннього договору», не є свідченням того, що Регулятор не вправі здійснювати моніторинг ринку за такими додатковими угодами. У даному випадку спірні положення оскаржуваного рішення щодо необхідності надання інформації про дату додаткової угоди до договору цілком відповідають змісту та завданням законодавства, яким встановлюється правове регулювання ринку електричної енергії, у тому числі і в частині, що стосується обсягу прав та повноважень Регулятора, а також обов`язків учасників ринку.

Колегія суддів не заперечує відмінностей й особливостей цивільно-правового регулювання договору та додаткових угод до нього, на чому наполягає позивач. Водночас, наведене не спростовує висновок суду щодо наявності у Регулятора права на отримання спірної інформації для цілей забезпечення ним належного державного регулювання ринку електричної енергії.

Також колегія суддів звертає особливу увагу на те, що, як вірно вказав суд першої інстанції, суд може надати захист лише у тому випадку, якщо її права є порушеними. Якщо ж у ході судового розгляду не буде встановлено факту такого порушення, то відповідні права об`єктивно не можуть бути піддані захисту.

У спірних правовідносинах самого лише посилання на формальну невідповідність рішення суб`єкта владних повноважень певній нормі, недостатньо для висновку про те, що таке рішення порушує права позивача.

Як зазначає відповідач, передумовою для прийняття спірного положення слугувало те, що поширеною практикою серед учасників ринку є укладання ними двосторонніх договорів на купівлю-продаж електричної енергії, які містять загальні положення, а обсяги купівлі-продажу електричної енергії, ціна та графік погодинних обсягів, тощо, визначаються додатковими угодами до цих договорів, переважно на місячній основі. При цьому, більшість учасників ринку, які входять до складу одного вертикально інтегрованого суб`єкта або є афілійованими до них, надають інформацію лише щодо основного двостороннього договору, укладаючи при цьому двосторонні угоди до нього. Наведене унеможливлює отримання Регулятором повної та достовірної інформації про ціну та обсяги купівлі-продажу електричної енергії, перешкоджає здійснення повноцінного моніторингу ринку електричної енергії.

У світлі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено яким чином необхідність надання Регулятору ринку інформації про зміни у двосторонніх договорах купівлі-продажу електричної енергії (а саме про відповідні додаткові угоди до цих договорів) порушує його права як добросовісного учасника ринку електричної енергії.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки у ході судового розгляду не було встановлено ні протиправності оскаржуваних положень, ні порушених прав позивача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких

Повний текст постанови складений 27.06.2022.