Справа № 539/1087/22
Суддя: Просіна Я. В.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1087/22
Провадження № 2-а/539/44/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора СРПП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Остапенко Михайла Юрійовича, Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом інспектора СРПП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Остапенко Михайла Юрійовича, Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Дана справа, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, перебувала в провадженні судді Даценка В.М.

Ухвалою суду від 11 травня 2022 року провадження по даній справі було відкрито та справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24.06.2022 проведено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи у зв`язку з винесенням ухвали від 23.06.2022 про задоволення самовідводу судді Даценка В.М.

Отримавши за результатами повторного автоматизованого розподілу вказану справу, суд встановив, що після відкриття провадження у справі позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 КАС України.

Також, ч. 7 ст. 161 КАС України передбачено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Перевіривши надані позивачем документи, встановлено, що позивачем додано до позовної заяви копію постанови про накладення адміністративного стягнення яка не в повній мірі читаєма, що позбавляє суд можливості ознайомитись з її текстом та визначити її відповідність викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Позивач у позовній заяві відповідачами зазначив інспектора СРПП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Остапенко Михайла Юрійовича та Лубенський РВП ГУНП в Полтавській області.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за частинами 1-3, 5, 6 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Відповідні працівники не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями частиною першою, другою, третьою, п`ятою, шостою і восьмою статті 122 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Зазначенні висновки кореспондують висновкам, наведеним Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у даній адміністративній справі має бути відповідний підрозділ Національної поліції, який є окремою юридичною особою.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Остапенко Михайла Юрійовича, Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст. ст. 171, 248, 257 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Остапенко Михайла Юрійовича, Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали та роз`яснити, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В.Просіна