Справа № 620/18766/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Борисовській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», в якому просила:

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича щодо списання соціальних виплат з неї, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 в ТВБВ №10024/0112 філії Чернігівське обласне управління AT «Ощадбанк», код банку 09353504.

Позов обґрунтовано тим, що розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 призначений для отримання соціальних виплат, а відповідачем всупереч ухвали Городнянського районного суду від 03.12.2021 про зупинення стягнення було проведено списання коштів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року даний адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича щодо списання з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , рахунку № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10024/0112 філії Чернігівське обласне управління AT «Ощадбанк», код банку 09353504 коштів в сумі 10510,90 грн. за рахунок соціальних виплат.

В уточненій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, оскільки судом першої інстанції під час вирішення справи не було з`ясовано, чи відбулось списання коштів саме відповідачем та куди саме були направлені списані кошти.

На думку апелянта, оскільки ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 03.12.2021 у справі № 732/1870/21 було отримано відповідачем лише 13.12.2021, відтак приватний виконавець дізнався про зупинення стягнення вже після того, як кошти були фактично списані.

До того ж, у даному випадку потрібно враховувати, що приватний виконавець не має доступу до банківського рахунку боржника, у той же час саме банк приймає до виконання та виконує постанову про арешт коштів.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від відповідача про розгляд справи без його участі.

Інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 07.06.2021 було видано виконавчий напис № 102187 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» невиплачені в строк грошові кошти, що становлять загальну суму 9155,33 грн.

20 вересня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича з заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, на підставі якої 08.11.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67417717 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 9155,33 грн.

Під час даного виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем було прийнято постанови від 08.11.2021 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 915,53 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 440,04 грн.

Крім того, відповідачем прийнято постанову від 08.11.2021 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10510,90 грн.

У свою чергу, у відповідності до виписки по картковому рахунку позивача № НОМЕР_2 , 19.11.2021, 07.12.2021 та 08.12.2021 з карткового рахунку були списані кошти на погашення арештованої суми 10510,90 грн.

У той же час, ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 03.12.2021 у справі № 732/1870/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №67417717 з виконання виконавчого напису № 102187 від 07.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання зазначеного виконавчого напису.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо списання коштів з рахунку та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент списання коштів 07.12.2021 та 08.12.2021 з рахунку позивача ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 03.12.2021 у справі №732/1870/21 було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №67417717 з виконання виконавчого напису № 102187 від 07.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та встановлено заборону на здійснення будь-яких дій відносно виконання зазначеного виконавчого напису, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, у відповідності до частини першої статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У силу вимог частини другої статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною п`ятою вказаної статті 48 встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, що необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

При цьому, окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432; далі - Інструкція).

У силу вимог пункту 7 розділу VIII Інструкції розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону.

Таким чином, нормами чинного законодавства чітко передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника, зокрема порядок стягнення на грошові кошти.

Разом з тим, апелянт звертає увагу на те, що списання коштів з рахунку, на який позивач отримувала соціальні виплати було проведено не ним як приватним виконавцем, а банківською установою.

Так, відповідно до Постанови Національного банку України №492 від 12 листопада 2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів» банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб (пункт 68 розділ V).

Згідно пункту 69 розділу V банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок).

Колегія суддів бере до уваги, що у матеріалах справи наявна довідка Чернігівського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» № 146 від 10.12.2021 позивачу відкрито рахунок цільового призначення для отримання соціальних виплат № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10024/0112 філія Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», код банку 09353504.

При цьому, доказів того, що позивач отримував на спірний картковий рахунок будь-які інші грошові кошти, які не є соціальною виплатою, матеріали справи не містять.

Втім, відповідно до положень частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено Законом.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIIІ визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Так, згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм вбачається, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) та у постанові від Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 755/14912/19 (провадження № 61-10723св20).

У свою чергу, АТ «Ощадбанк», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало.

Вказане свідчить про те, що АТ «Ощадбанк» не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звернення стягнення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рахунок № НОМЕР_2 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

У той же час, колегія суддів враховує, що кошти, які отримує особа в якості соціальної допомоги, мають особливу правову природу та захищені законодавцем від звернення на них стягнення безпосередньо у повному обсязі, тому дія арешту, накладеного на картковий рахунок особи, на який надходить така виплата, порушує її гарантоване Конституцією України право на одержання державної допомоги та ставить під загрозу засоби існування такої особи.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно пункту 9 частини першої статті 73 Закону №1404-VIII стягнення не може бути звернено на такі виплати, як допомогу на дітей одиноким матерям.

Таким чином, окремі види соціальних виплат відносяться до законодавчо визначеного переліку коштів, на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження, а саме таких, як допомога на дітей одиноким матерям.

З матеріалів справи вбачається, у відповідності до довідки Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації від 22.11.2021 № 1032 ОСОБА_1 отримує допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, виплати здійснюються через Ощадбанк, саме на рахунок № НОМЕР_2 .

Однак, згідно виписки по картковому рахунку позивача № НОМЕР_2 , 19.11.2021, 07.12.2021 та 08.12.2021 з вказаного карткового рахунку були списані кошти в розмірі 26,60 грн., 527,96 грн., 1756,24 грн., 8200,10 грн. саме за рахунок нарахованої соціальної/матеріальної допомоги, що була зарахована від Управління соціального захисту населення.

При цьому, статтею 18 Закону №1404-VIII передбачено обов`язок виконавців здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. При цьому, правом виконавця є:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, враховуючи наявність спеціальної процедури для звернення стягнення на соціальні виплати, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що перебувають на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби, оскільки без здійснення такої перевірки виконавець може своїми діями позбавити боржника права на соціальний захист, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений статтею 2 Закону №1404-VIII.

Вказаний правовий висновок щодо повноважень виконавчої служби виокремлювати такі банківські рахунки висвітлено в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №916/73/19, від 10 жовтня 2019 року у справі №916/1572/19, від 17 січня 2020 року у справі №340/1018/19 та від 10 вересня 2020 року у справі №340/3042/19.

Відтак, доводи відповідача про не інформування ні позивачем, ні банком про цільове призначення коштів не заслуговують на увагу.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент списання коштів 07.12.2021 та 08.12.2021 з рахунку позивача № НОМЕР_2 ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 03.12.2021 у справі №732/1870/21 було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №67417717 з виконання виконавчого напису № 102187 від 07.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та встановлено заборону на здійснення будь-яких дій відносно виконання зазначеного виконавчого напису.

Твердження апелянта про те, що вказана ухвала суду надійшла до нього лише 13.12.2021, тобто після списання коштів, колегія суддів не враховує, так як на час вчинення дій щодо списання коштів з рахунку, було зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67417717 з виконання виконавчого напису № 102187 від 07.06.2021, та така ухвала суду мала обов`язковий характер її виконання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича щодо списання з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , рахунку № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10024/0112 філії Чернігівське обласне управління AT «Ощадбанк», код банку 09353504 коштів в сумі 10510,90 грн. за рахунок соціальних виплат.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 287, 308, 313, 315, 316, 321, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук