Справа № 420/1751/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1751/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 25 січня 2022 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 15.09.2021 року у ВП №6680356 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги Головне управління пенсійного фонду України обґрунтовує тим, що 10.01.2022 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла постанова ВП №66830356 про накладення штрафу від 30.12.2021 року у розмірі 5 100,00 грн.

Позивач із зазначеною постановою про накладання штрафу не погоджується, вважає її протиправною, з огляду на що просить суд її скасувати з наступних підстав.

Так, позивач зазначив, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист №420/3102/20, виданий 07.08.2021 Одеським окружним адмiнiстративним судом, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ з 26 червня 2019 року.

На виконання вказаного рішення суду по справі № 420/3102/20 Головним управління призначено пенсію ОСОБА_1 за віком з 26.06.2019 року, як учаснику бойових дій, відповідно до положень ст.. 16 Закону № 1788. Розмір пенсії з 01.09.2020 року складає 2 824,08 грн. Загальний розмір пенсійної виплати, який належить до виплати, після виконання рішення суду за період з 26.06.2019 по 31.08.2020 становить 37883,18 грн. Виплата заборгованості ОСОБА_1 за період з 26.06.2019 по 31.08.2020 в сумі 37883,18 грн буде здійснюватися Головним управлінням невідкладно після отримання відповідного фінансування.

Інформація про виконання рішення по справі №420/3102/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень.

На підставі викладеного позивач вважає, що покладені судом зобов`язання виконані ним в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії ОСОБА_1 буде здійснена в найкоротший термін після отримання відповідного фінансування з Пенсійного фонду України.

Позивач вказує, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 №126, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду передбачено 360 млн. грн. В бюджеті Головного управління на 2021 рiк (зі змінами) на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду передбачено 13,558 млн. грн. Станом на 31.12.2021 бюджет Головного управління, передбачений на 2021 рік для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, вичерпано. Головним управлінням здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою надходження до боржника по 10.11.2019 включно. Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рiк не затверджено. Тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2022 року, яким Не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Відтак, виплата коштів на виконання рішення суду по справі №420/3102/20 здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення вiдповiдних виплат.

Позивач вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Як стверджує позивач, відповідний лист про виконання рішення суду було надіслано Головним управлінням до відділу примусового виконання рішень 27.09.2021 року.

Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах повноважень та не враховуючи надані роз`яснення щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, старшим державним виконавцем безпідставно, як на переконання позивача, винесено постанову ВП №66830356 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

Ухвалою судді від 31 січня 2022 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.3 ст.161 КАС України, а саме несплатою судового збору.

Ухвалою судді від 26.04.2022 року за клопотанням позивача було продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.

10 травня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої додане платіжне доручення № 7572 від 28.04.2022 року про сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою судді від 12 травня 2022 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Доручено Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Розумовського, 37) подати до Одеського окружного адміністративного належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №6630356 у повному обсязі. Зупинено провадження у справі №420/1751/22 до надходження відповіді на доручення.

Суд зазначає, що копія ухвали від 12.05.2022 року була надіслана та доставлена на електрону адресу відповідача.

Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на дату вирішення даної адміністративної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання до суду не надано. Також, не виконано доручення суду щодо надання суду копій матеріалів виконавчого провадження №6630356.

Ухвалою суду від 16.06.2022 року провадження у справі 420/1751/22 поновлено та витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №66830356 у повному обсязі.

Вказана ухвала суду від 16.06.2022 року була надіслана на електронний кабінет відповідача у підсистемі «Електронний суд». Однак, вимоги ухвали щодо витребування копій матеріалів виконавчого провадження відповідачем станом на день ухвалення рішення не виконані, будь-яких заяв та/або клопотань суду не надавались.

У судове засідання, призначене на 28 червня 2022 року о 15 год. 45 хв., учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Враховуючи особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ, визначені частиною першою статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Глава 11 КАС України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ (ст.ст. 268-289).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються статтею 287 КАС України.

Отже, справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ, які розглядаються з урахуванням положень ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження 28 червня 2022 року за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлені наступні обставини та факти.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2020 у справі №420/3102/20 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій. Визнано протиправним та скасувано рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 52 від 25 жовтня 2019 року про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ з 26 червня 2019 року.

Рішення суду набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

07 серпня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/3102/20 про зобов`язання Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ з 26 червня 2019 року.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 08 серпня 2023 року.

За заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, 15 вересня 2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І. відкрито виконавче провадження №66830356 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/3102/20, виданого 07.08.2020 року про зобов`язання Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ з 26 червня 2019 року.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Постановою від 15.09.2021 року з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.

Супровідним листом від 15.09.2021 року №10.03-17769 копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2021 року направлена до виконання Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно штампу реєстрації вхідної кореспонденції, постанова надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 20.09.2021 року за вх.№23407/8.

Листом від 27 вересня 2021 року вих.№1500-0305-5/120544 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання рішення суду.

В своєму Листі від 27.09.2021 року позивач, зокрема, повідомляє відповідача про те, що рішенням Головного управління №9 від 21.08.2020 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 26.06.2019 року, як учаснику бойових дій, вiдповiдно до положень ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вiд 05.11.1991 №1788-XII. Розмір пенсії з 01.09.2020 складає 2824,08 грн. Загальний розмір пенсійної виплати, який належить до виплати, після виконання рішення суду за період з 26.06.2019 по 31.08.2020 становить 37883,18 грн. Оскільки пенсія, призначена вiдповiдно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 розділу XIV-I «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету до досягнення особою пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 108, iнформацiя про виконання рішення по справі №420/3102/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України вiдповiдно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Черговість виплати боргів згідно рішень суду визначається датою їх надходження до боржника.

Станом на 24.09.2021 заборгованість по рішеннях суду, що виплачується за рахунок коштів державного бюджету погашена по 10.11.2019.

Виплата заборгованості ОСОБА_1 буде здійснена в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань та вiдповiдно до фінансування, що здійснюється Пенсійним фондом України.

Таким чином, покладені Одеським окружним адмiнiстративним судом зобов`язання по справі № 420/3102/20 виконані в порядку встановленому чинним законодавством, та в повноважень, покладених на Головне управління.

Оскільки Головним управлінням зазначене рішення суду було виконано в повному обсязі та в межах наданих повноважень 21.08.2020, а постанова про вiдкриття виконавчого провадження ВП № 66830356 винесена 22.04.2021, підстав для стягнення виконавчого збору немає.

Враховуючи вищевикладене, просимо закінчити виконавче провадження ВП №66830356 на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», як фактично виконане.

В додатку до листа від 27.09.2021 року позивач долучив: копію рішення №79 від 21.088.2020 року; копію розрахунку суми, що підлягає виплаті; витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

30 грудня 2021 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 66830356 за невиконання рішення суду на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн.

В мотивувальній частині своєї постанови державний виконавець зазначив, що 01.10.2021 року на адресу відділу надійшов лист-відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.09.2021 року зі змісту якого вбачається, що рішення суду в частині виплати нарахованої доплати пенсії за період з 26.06.2019 року по 31.08.2020 року в сумі 37883,18 грн безпідставно не виконується з огляду на те, що право особи на отримання пенсії, як складова права на соцiальний захист, є її конституційним правом. Вiдсутнiсть коштів у кошторисі на 2021 рік не звільняє державу в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від обов`язку здійснити таку виплату. Обґрунтування щодо неможливості здійснити виплату нарахованої доплати пенсії не ґрунтується на нормах закону та не підтверджено належними доказами. Здійснення розрахунку на доплату пенсії та внесення рішення до реєстру судових рішень, з урахуванням скасування Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Супровідним листом від 30.12.2021 року №10.03-26720 постанова від 30.12.2021 року була направлена до відома та виконання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно штампу реєстрації вхідної кореспонденції, постанова від 30.12.2021 року надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 10.01.2022 року за вхід. реєстраційним номером: 512/14.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В першу чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що написання в прохальній частині позовної заяви дати спірної постанови як «15.09.2021» суд сприймає як граматичну технічну помилку позивача при написанні тексту, оскільки ця дата (15.09.2021) є датою відкриття самого виконавчого провадження, а виходячи з суті (змісту) позову та назви оскаржуваної постанови в прохальній частині позову, достеменно вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області оскаржує саме постанову державного виконавця від 30.12.2021 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 66830356.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та постанові від 30.12.2021 року ВП №66830356, суд зважає на таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі № 420/3102/20 ним виконано.

Водночас, відповідачем накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі №420/3102/20.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі №420/3102/20, ОСОБА_1 рішенням позивача від 21.08.2020 року № 79 призначено пенсію за віком, як учаснику бойових дій, з 26.06.2019 року.

Згідно направленого відповідачу Розрахунку на доплату пенсії ОСОБА_1 (пенсійна справа №79), сума доплати за період з 26.06.2019 року по 31.08.2020 становить 37883,18 грн.

Інформація про виконання рішення по справі №420/3102/20 Головним управлінням внесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Листом від 27.09.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило державного виконавця про те, що погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Отже, на виконання рішення суду у справі №420/3102/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області призначено боржнику пенсію за віком та визначено суму, що підлягає виплаті ОСОБА_1 .

Проте, виплата доплати за вказаний період не відбулась.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз визначених правових норм дає підстав для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №360/3573/20.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі №560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

В свою чергу, Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10. 2021 у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 зазначив, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд зауважує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення спірної постанови слугувало те, що станом на час винесення останньої постанови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не виконано рішення суду справі № 420/3102/20 в частині виплати нарахованої суми пенсії.

Між тим, як на підставу щодо невиконання в повному обсязі судового рішення у вищезазначеній справі, позивач вказує на відсутність фінансування необхідного на виплату коштів за судовими рішеннями.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п.п. 20, 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі наведеного, слід зазначити, що обставини, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в своїй сукупності свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії не зумовлена недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків.

Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, від 24.01.2018 року у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а та від 21.08.2019 року у справі №754/3105/17) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, на якого покладено обов`язок доказування, жодних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та рішень, до суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №7572 від 28.04.2022 року, а відтак, суд вважає за доцільне стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 194, 205, 229, 243-246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30 грудня 2021 року ВП №66830356 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА