Справа № 560/6661/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6661/22
УХВАЛА

28 червня 2022 рокум. Хмельницький
Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Блонський В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області у зарахуванні часу вимушеного прогулу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року ОСОБА_1 , начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Славути та Славутського району, як час проходження служби в органах внутрішніх справ України;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області зарахувати час вимушеного прогулу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року ОСОБА_1 , начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Славути та Славутського району, як час проходження служби в органах внутрішніх справ України, розрахунок направити в державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області".

Пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» №3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Пільги щодо сплати судового збору визначено в частині першій статті 5 Закону № 3674-VI.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Оцінюючи це клопотання позивача, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993 року.

За змістом статті 22 Закону № 3551-XII особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Позовні вимоги про зарахування стажу не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій. Оскаржені дії відповідача не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Отже, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20.

Тому за звернення до суду із цим позовом належить сплатити судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2481,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову фізичною особою ставка судового збору позовних вимог немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за заявлену позовну вимогу немайнового характеру про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі, який становить 992,40 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Окрім того суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу у застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з незарахуванням відповідачем часу вимушеного прогулу позивача до часу проходження останнім служби в органах внутрішніх справ України.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби спеціальним строком для звернення до суду є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, який має перевагу у застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

У позовній заяві позивач зазначає, що наказам Міністерства внутрішніх справ України від 16 січня 2015 року № 48 о/с він був звільнений з органів внутрішніх справ з посади начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Славута та Славутського району, на підставі п. 10 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про очищення влади".

Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2021 року визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16 січня 2015 року № 48 о/с "По особовому складу в частині звільнення позивача. Цим же рішенням позивач поновлений на посаді начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Славути та Славутського району УДАІ УМВС України в Хмельницькій області з 16 січня 2015 року.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 06.07.2021 року № 3 о/с "По особовому складу" позивача поновлено на посаді начальника відділення державної автомобільної інспекції обслуговування міста Славута та Славутського району УДАІ УМВС, з 16 січня 2015 року.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 07.07.2021 року № 5 о/с позивач звільнений з органів внутрішніх справ України через скорочення штатів з 07 липня 2021 року. Цим же наказом встановлена вислуга років станом на 06 листопада 2015 року 24 роки 00 місяців 24 дні.

Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області з питанням про зарахування часу вимушеного прогулу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року у вислугу років. Однак ні усної, ні письмової відповіді з цього питання він не отримав.

В травні 2022 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області із письмовою заявою про зарахування часу вимушеного прогулу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року до вислуги років, на що отримав листа від 03.06.2022 року за вих. № 126-С/121/12/05-2022, в якому зазначено, що згідно роз`яснень, які викладені в листі Департаменту персоналу МВС України від16.09.2020 № 31051/22-2020"Про оголошення вислуги років працівникам міліції, поновленим на службі в органах внутрішніх справ за рішенням судів, при звільненні їх зі служби, поновлений з 07.11.2015 року працівник міліції на неіснуючій посаді не проходив та не міг проходити служба як особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також не міг виконувати службові обов`язки за посадою, оскільки з 07.11.2015 року Закон України Про міліцію втратив чинність, ліквідовані територіальні органи МВС, а посади у цих органах у встановленому порядку ліквідовано.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку початок місячного строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Суд зазначає, що як вказує позивач у позовній заяві, наказом УМВС України в Хмельницькій області від 07.07.2021 року № 5 о/с йому встановлена вислуга років станом на 06 листопада 2015 року 24 роки 00 місяців 24 дні., тобто з дати ознайомлення його із цим наказом він дізнався, міг дізнатися про порушення своїх прав, які є предметом захисту в даному адміністративному позові.

Проте незрозуміло з яких причин (поважних чи неповажних) позивач лише в травні 2022 року, звернувся до відповідача із відповідною заявою про зарахування до вислугу років відповідного періоду, на що отримав відмову від 03.06.2022 року.

Суд не бере до уваги лист відповідача від 03.06.2022 року в якості доказу, який підтверджує поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач альтернативно міг дізнатися про порушення своїх прав 07.07.2021 року, і саме з цієї дати необхідно рахувати строк звернення до суду.

Натомість, до суду позивач звернувся в червні 2022, пропустивши місячний строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Докази існування об`єктивних причин, які перешкодили йому своєчасно звернутись до суду з цими позовними вимогами, позивач не надав.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяВ.К. Блонський