Справа № 179/608/22
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 179/608/22
провадження № 2-а/179/11/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 червня 2022 року смт Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Департаменту міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2022 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління департаменту міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а тому її належить залишити без руху, з огляду на таке.

В порушення вимог п.11 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається повне найменування відповідача (для юридичних осіб) та його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України). Разом з тим, відповідачем у позовній заяві зазначене найменування відповідача «Управління департаменту міграційної служби України у Дніпропетровській області», яке не відповідає найменуванню відповідача за кодом 3, який належить Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Крім того, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивачем заявлено дві вимоги, а саме: позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 11.06.2022 року Магдалинівського сектору УДМС у Дніпропетровській області про примусове повернення в країну походження громадянки Росії ОСОБА_1 , а також просить визнати незаконною та скасувати постанову ПН МДН №003395 від 11.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення стосовно громадянки Росії ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу щодо визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, прийняте 11 червня 2022 року Магдалинівським сектором УДМС у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , на підставі ч.5 ст. 288 КАС України.

Щодо вимоги скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену Магдалинівським сектором УДМС у Дніпропетровської області серії ПН МДН №00335 від 11.06.2022 року щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. згідно ч.1 ст.203 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При цьому, частиною 4 ст. 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 року, ухваленої у справі №543/775/17, Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше прийнятого висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Також у постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні складає 2481 грн. 00 коп. Тобто, судовий збір, що підлягає сплаті за звернення до суду з даною позовною вимогою складає 496 грн. 20 коп.

Разом з цим судом встановлено, що до адміністративного позову позивачем не долучено доказу сплати ним судового збору у встановлених порядку і розмірі за вимогу про визнання незаконною та скасування постанови ПН МЛН №003395 від 11.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення, або доказу, за якими позивач звільнений від сплати судового збору (підстави звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду передбачені ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно зі статтею 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки позовної заяви та подати суду позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст.160 КАС України, а також квитанцію про сплату судового збору у сумі 496,20 грн.

Крім того, строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення встановлений ст.289 КУпАП і становить 10 днів.

Оскаржувані рішення винесені 11.06.2022 року, до суду позивачка звернулася 29.06.2022 року, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду.

Як вбачається із заяви про поновлення процесуального строку, доданої до позову, як на поважні причини пропуску строку звернення до суду позивачка посилається на те, що вона юридично необізнана в законах України, а тому була вимушена звертатися до фахівців в галузі права для отримання кваліфікованої допомоги, а також на те, що останній документ, який би свідчив про її легальне перебування на території держави вона отримала саме 28 червня 2022 року, а тому просить вважати процесуальний строк для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності пропущеним з поважної причини та поновити його.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку статтею 123 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

В свою чергу, позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку їх оскарження, а сама по собі юридична необізнаність не є поважною причиною для пропуску строку на звернення до суду. Крім того, всупереч вимог ч.6 ст.161 КАС України позивачем не надано до заяви доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Отже, суд вважає вказані позивачем причини пропуску звернення до суду з позовом неповажними, а тому, враховуючи приписи ч.1 ст.123 КАС України, позивачу слід зазначити інші поважні причини пропуску строку звернення до суду, додавши докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, зокрема протягом десяти днів з дня вручення ухвали позивачу необхідно подати суду позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст.160 КАС України із зазначенням повного найменування відповідача, підтвердженням, що позивачем не подано іншого позовудо цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, квитанцію про сплату судового збору у сумі 496,20 грн., а також протягом цього ж строку подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення цього строку.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Департаменту міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачеві строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у разі не виконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Кравченко