Справа № 140/14231/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/14231/21 пров. № А/857/3968/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку суддею Ковальчуком В.Д.) в адміністративній справі № 140/14231/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із 84 до 54 відсотків суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки від 24.02.2020 № 282, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Волинській області;

- зобов`язати відповідача провести з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання йому, як судді у відставці, у розмірі 84 % (відсотки) суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням виплачених сум.

Позов обґрунтовував тим, що з 06.08.2018 він перебуває на обліку в Пенсійному фонді України як одержувач довічного грошового утримання в розмірі 84 % грошового утримання працюючого судді. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 р. у справі № 140/2644/21 за його позовом до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій неправомірними і зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 04 березня 2020 року № 86 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області від 24 лютого 2020 року № 282, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. На виконання вищевказаного рішення суду, починаючи з 19.02.2020 згідно довідки ТУ ДСА України від 24.02.2019 № 282, здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Під час проведення у липні 2020 року перерахунку відповідач неправомірно зменшив відсотковий розмір зазначеного щомісячного довічного грошового утримання з 84 % до 54 % суддівської винагороди працюючого судді. Позивач вважає, що зменшення відповідачем відсоткового розміру його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці є незаконним, оскільки враховуючи положення ст. 142 Закону № 1402-VІІІ, приймаючи до уваги його суддівський стаж, повних 34 роки, відсотковий розмір для нарахування (перерахування) щомісячного довічного грошового утримання має становити 84 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 54 % суддівської винагороди на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України від 24.02.2020 № 282.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01 вересня 1981 року по 29 червня 1985 року, що становить 1 рік 11 місяців 9 днів; роботу в органах внутрішніх справ на посадах (слідчого Ужгородського міського відділу з 01.09.1985 по 01.08.1987, слідчого, старшого слідчого, заступника начальника відділу - начальника слідчого відділення Горохівського районного відділу внутрішніх справ з 01.05.1990 по 04.03.1996), що становить 7 років 9 місяців 5 днів; календарний період проходження строкової військової служби (з 10.05.1976 по 19.06.1979), що становить 03 роки 1 місяць 10 днів.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України від 24.02.2020 № 282 у розмірі 80 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ у Волинській області і подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, неправильно встановив обставини справи, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено зарахування проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою та період служби в органах внутрішніх справ до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді. Зазначає, що у позивача є 22 роки суддівського стажу, тому відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 розмір його пенсії повинен становити 54 % від суддівської винагороди.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти вимог скаржника заперечив; просить апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 р. - без змін.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 06.08.2018 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці .

Згідно подання Горохівського районного суду про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а. с. 32), стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 34 роки 1 місяць 24 дні.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі №140/2644/21 його позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 04 березня 2020 року № 86 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області від 24 лютого 2020 р. № 282, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

При проведенні перерахунку пенсії на підставі вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області позивачу розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було зменшено та встановлено його розмір 54 %.

Вважаючи такі дії органу Пенсійного фонду протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що законодавством, яке діяло на момент призначення (обрання) позивача суддею, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби, а також служби в органах внутрішніх справ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правовідносини, пов`язані з виходом судді у відставку та призначенням йому щомісячного довічного грошового утримання, регулюються Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402.

Відповідно до частин першої, другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIІІ) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

На підставі абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Тобто, згідно цього закону, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

До моменту набрання чинності Закону № 1402-VIII діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 (далі - Закон № 2453).

Згідно з вимогами статті 131 Закону № 2453 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону № 2453 зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862).

Як видно з матеріалів справи позивач призначений на посаду судді 04.03.1996, тобто Закон України від 15.12.1992 № 2862-ХІ «Про статус суддів» у цьому випадку є законом, який діяв на день призначення позивача суддею, у зв`язку чим його норми підлягають застосуванню при обчисленні позивачу стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ (30.07.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 цієї постанови (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що законодавством, яке необхідно застосовувати для обрахунку стажу судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, було передбачено право судді на зарахування до його стажу половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби, а також на посадах прокурорів і слідчих.

З копій матеріалів пенсійної справи позивача, які надіслані листом ГУ ПФУ у Волинській області № 0300-0902-7/22466 від 23.06.2022 на запит суду, видно, що ОСОБА_1 при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці враховано до його стажу половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби, а також на посадах прокурорів і слідчих.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для повторного зарахування цього стажу, крім того з такою вимогою позивач до суду не звертався.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції шляхом виключення з його резолютивної частини третього абзацу щодо зарахування стажу.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зазначає, що дії щодо зменшення пенсійним органом відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 54 % суддівської винагороди є протиправними, оскільки довічне грошове утримання судді у відставці позивачу призначено 06.08.2018, тобто вже на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402.

Згідно із пунктом четвертим частини першої статті 317 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції шляхом зміни його резолютивної частини.

Керуючись статтями 229, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328 КАС, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року в адміністративній справі № 140/14231/21 змінити, шляхом виключення з його резолютивної частини третього абзацу щодо зарахування стажу.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин