Справа № 400/8214/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/8214/21
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору:

- на стороні позивача - ОСОБА_2 ;

- на стороні відповідача - Міністерства внутрішніх справ України

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУПФУ в Миколаївській області) в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність в частині неправильного визначення дати призначення пенсії та ненарахуванні пенсії з 03.05.2019 по 15.08.2020;

- зобов`язати визначити 03.05.2019 як дату призначення пенсії та нарахувати і виплатити пенсію за період з 03.05.2019 по 15.08.2020.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка зазначила, що з 01.05.2006 по 02.05.2019 проходила службу в органах внутрішніх справ України. 02.05.2019 була звільнена зі служби у запас Збройних Сил України, а вже 07.05.2019 звернулась до ДУ «Територіальне об`єднання МВС по Миколаївській області» із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Однак її заява була повернута без реалізації.

За поясненнями позивачки, судовим рішенням було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти її заяву про призначення пенсії та оформити відповідне подання до ГУ ПФУ в Миколаївській області.

У зв`язку з надходженням, 16.08.2021, до ГУ ПФУ в Миколаївській області відповідного подання Міністерства внутрішніх справ України про призначення ОСОБА_1 пенсії, даний орган, керуючись вимогами частини третьої статті 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262), призначив пенсію за вислугу років з 16.08.2020.

Як указує ОСОБА_1 , наведена дата суперечить пункту «б» частини 1 статті 50 Закону №2262, оскільки право на призначення пенсії виникає з наступного дня після звільнення її зі служби, тобто з 03.05.2019.

Позивачка вважає, що несвоєчасність подання документів Міністерством внутрішніх справ України не може порушувати право пенсіонера на отримання пенсії з наступного дня після звільнення зі служби.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області в частині неправильного визначення дати призначення пенсії та її ненарахуванні з 03.05.2019 по 15.08.2020 та зобов`язав визначити 03.05.2019 як дату призначення пенсії та нарахувати і виплатити її за період з 03.05.2019 по 15.08.2020.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія за вислугу років призначається з наступного дня після звільнення за умови вчасного звернення (не більше ніж через 12 місяців) із відповідною заявою до уповноваженого органу, який готує та направляє документи до Головного управління Пенсійного фонду.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка звільнена зі служби 02.05.2019, із заявою звернулась до уповноваженого органу про призначення пенсії 07.05.2019, відтак відповідач мав призначити позивачці пенсію з 03.05.2019 (з наступного дня після звільнення зі служби).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що повний пакет документів, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, надійшов від уповноваженого органу лише 16.08.2021. Тому, пенсійний орган, керуючись частиною третьої статті 50 Закону №2262, призначив пенсію ОСОБА_1 з 16.08.2020, тобто не більш як за 12 місяців перед надходженням документів від Міністерства внутрішніх справ України.

ОСОБА_1 , скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про її необґрунтованість та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачка у відзиві указує на те, що нею заяву на призначення пенсії було подано своєчасно. Затримка передачі документів на призначення пенсії від Міністерства внутрішніх справ України до ГУ ПФУ в Миколаївській області пов`язана із протиправною бездіяльністю Міністерства внутрішніх справ України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2022 року залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Міністерство внутрішніх справ України. Направлено вказаній третій особі копію позовної заяви, копію рішення суду першої інстанції, копію апеляційної скарги та відзиву на неї. 14.06.2022 Міністерство внутрішніх справ України отримало вказані документи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 01.05.2006 по 02.05.2019, про що свідчить копія трудової книжки.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області №6 о/с позивачку з 02.05.2019 звільнено зі служби (за віком).

07.05.2019 ОСОБА_1 звернулась до ДУ «Територіальне об`єднання МВС по Миколаївській області» (уповноважений орган з підготовки документів для призначення пенсії) із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

24.05.2019 позивачці була повернута її заява про призначення пенсії без реалізації.

Не погодившись з такою бездіяльністю уповноваженого органу з підготовки документів для призначення пенсії, позивачка звернулась до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 (справа №400/3511/20), яке набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та оформити відповідне подання, направивши його з усіма документами до ГУ ПФУ в Миколаївській області для призначення пенсії.

На виконання даного судового рішення, 16.08.2021 до ГУ ПФУ в Миколаївській області від Міністерства внутрішніх справ України надійшло подання про призначення позивачці пенсії з необхідними документами.

Відповідачем призначено позивачці пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262 з 16.08.2020.

30.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про зміну дати початку нарахування пенсії на 03.05.2019 замість 16.08.2020 та здійснити нарахування і виплату пенсії з нової дати.

ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 14.09.2021 відмовило позивачці у призначенні пенсії з 03.05.2019 посилаючись на те, що комплект документів для призначення пенсії за вислугу років від Міністерства внутрішніх справ України надійшов 16.08.2021. Враховуючи, що з наступного дня після звільнення зі служби минуло більше ніж 12 місяців, пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262, призначено з 16.08.2020.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом №2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ.

Цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

За правилами пункту «б» частини 1 статті 12 Закону 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 50 Закону №2262 пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту «б» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

Згідно частини третьої статті 50 Закону №2262 пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Частина 1 статті 48 Закону №2262 передбачає, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Відповідно до пункту 1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі - Порядок №3-1)заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києвіта Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

За правилами пункту 6 Порядку №3-1днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Пунктом 12 Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Системний аналіз викладених положень дає змогу дійти висновку, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії,здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1980/16-а та у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 554/2032/17.

Обставини справи свідчать, що позивачка після звільнення зі служби, яке відбулось 02.05.2019, одразу 07.05.2019 звернулась до уповноваженого органу, ДУ «Територіальне об`єднання МВС по Миколаївській області», про призначення пенсії.

Однак, уповноважений орган свій обов`язок щодо подання документів до пенсійного органу не виконав, а зробив це лише на виконання судового рішення 16.08.2021.

ГУ ПФУ в Миколаївській області, керуючись вимогами частини третьої статті 50 Закону №2262, призначило пенсію з 16.08.2020.

Колегія суддів вважає, що позивачка, звернувшись з даними вимогами до ГУ ПФУ в Миколаївській області, обрала неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки вини пенсійного органу щодо несвоєчасного призначення пенсії немає.

Згідно статті 65 Закону № 2262-XII особи, винні в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зазначених у цьому Законі, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсії,у видачі для оформлення пенсій недостовірних даних і документів, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Оскільки вина у несвоєчасному поданні документів лежить на Міністерстві внутрішніх справ України, то саме цей орган повинен нести матеріальну відповідальність у вигляді неотриманої позивачкою пенсії за період з 03 травня 2019 року по 15 серпня 2020 року включно.

Такі висновки суду апеляційної інстанції побудовані на позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01 червня 2021 року (справа №823/3503/14), де вказано, що суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій,що оскільки з вини УМВС України в Черкаській області пенсіонер став отримувати пенсію починаючи не з наступного дня його звільнення, а лише з 09 вересня 2010 року (після надсилання УМВС України в Черкаській області подання про призначення пенсії позивачу з відповідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області), то наявні підстави для стягнення з УМВС України в Черкаській області на користь пенсіонера матеріальної шкоди у вигляді неотриманої ним пенсії за період з 24 жовтня 2007 року по 08 вересня 2009 року включно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, наявні підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 263 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга, на рішення суду першої інстанції, ухваленого за особливостями, передбаченимистатті 263 КАС України, відсутні підстави для його оскарження, крім випадків, викладених вище.

Керуючись статтями 263, 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року - скасувати.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.06.2022.