Справа № 160/15208/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2022 року м.Дніпросправа № 160/15208/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 160/15208/21 (суддя Букіна Л.Є., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач): від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

З рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийняті відповідачем всупереч норм податкового законодавства. За позицією позивача, контролюючим органом невірно визначено базу оподаткування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки без прийняття до уваги того, що об`єкти нерухомості знаходяться у спільній сумісній власності позивача та членів його родини. Додаткового зауважує про пропуск відповідачем строку надсилання цих рішень, які окрім цього, направлялися за колишньою податковою адресою позивача. Також посилався на безпідставність віднесення нерухомого майна до територіальної межі іншого міста й не надання детального розрахунку податкових зобов`язань за оскарженими рішеннями.

Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить низка об`єктів нерухомого майна, а саме:

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 576,1 кв.м.;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 464,8 кв.м.;

- 1/3 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 212,2 кв.м.;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,5 кв.м.;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 650,2 кв.м;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 171,5 кв.м.;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 280,3 кв.м.;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 1273 кв.м.;

- 447/1000 частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 6171,9 кв.м.;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 87,3 кв.м.;

- 1/2 частина нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 430,7 кв.м.;

- квартира за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 364,4 кв.м.;

- будинок за адресою: АДРЕСА_7 , загальною площею 102,8 кв.м.

За вказаними об`єктами нерухомості відповідачем сформовані податкові повідомлення-рішення (податковий період 2017-2019 роки): від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407, від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407 від 31.10.2018 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 05.02.2019 року № 0-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, від 28.02.2019 року № 40-0407, якими позивачу донараховані податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржених податкових повідомлень - рішень відповідач діяв обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для проведення правильного розрахунку зобов`язань, у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п.п.14.1.129-1 п.14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Згідно з п.п.14.1.129.1 п.14.1 ст. 14 ПК України, об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки;

Будівлі, віднесені до житлового фонду, поділяються на такі типи:

а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень;

б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну;

в) квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання;

г) котедж - одно-, півтораповерховий будинок невеликої житлової площі для постійного чи тимчасового проживання з присадибною ділянкою;

ґ) кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах - ізольовані помешкання в квартирі, в якій мешкають двоє чи більше квартиронаймачів.

Підпунктом 266.2.1 ст. 266 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, а у силу положень п.п. 266.3.1 ст. 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до п.п. 266.3.2 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно із п.п.266.4.1 п. 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. (п.п.266.5.1 п. 266.5 статті 266 Податкового кодексу України

Порядок обчислення суми податку передбачений п.п. 266.7.1 ст. 266 означеного Кодексу, а саме: обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку (підпункт «а»).

Особливості визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб передбачені п.п. 266.1.2 ст. 266, відповідно до якої:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Таким чином, обчислення контролюючим органом суми податку з об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, здійснюється на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.

Як встановлено судом першої інстанції, до розрахунку грошового зобов`язання за оскарженими рішеннями увійшли перелічені вище об`єкти нерухомості відповідно до часток, які перебувають у власності позивача. При цьому, позивач жодного правовстановлюючого документу або судового рішення, який свідчив би про поділ спільної сумісної власності між членами його сім`ї в натурі до матеріалів справи не долучив.

Суд перевірив та встановив, що розрахунок грошових зобов`язань за оскарженими рішеннями здійснений контролюючим органом відповідно до площі об`єктів нерухомості, які перебувають у власності позивача, а також вірно застосовані ставки податку.

Посилання позивача на порушення відповідачем встановленого підпунктом 265.7.2 пункту 265.7 статті 265 ПК України строку надіслання спірних податкових повідомлень-рішень, суд відхиляє, оскільки вказані обставини не є достатньою та самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки у цьому випадку платник не звільняється від обов`язку сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку надсилання податкових повідомлень-рішень.

За приписами п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (п.42.3 ст.42 ПК України).

Відповідно до п.45.1 ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

За правилами п.70.7 ст.70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що надіслано фізичній особі, якщо його надіслано на адресу за місцем проживання (податковою адресою) або останнього відомого його місцезнаходження, при цьому податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

В постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №826/17798/18 зроблено висновки, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що приймаючи оскаржені рішення відповідач діяв у спосіб, передбачений законодавством України, а отже відсутні підстави для задоволення позову та скасування оскаржених рішень відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 160/15208/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак