Справа № 200/1780/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

29 червня 2022 року Справа №200/1780/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

про визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 страхових виплат з 01 квітня 2017 року, скасування постанови Маріупольського міського відділення від 04.04.2017 року № 0546/22251/10 про припинення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити нарахування щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2017 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 страхових виплат з 01 квітня 2017 року, скасування постанови Маріупольського міського відділення від 04.04.2017 року № 0546/22251/10 про припинення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити нарахування щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2017 року.

Позивач надав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, відповідно до якого зазначав, що до спірних правовідносин слід застосовувати ч. 1, 3 ст. 122 КАС України, ч. 7 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, зазначає, що в даному випадку спірні правовідносини мають триваючий характер, адже позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо неправомірної невиплати страхових виплат й по теперішній час, тобто бездіяльність, як така, на разі не вичерпала себе в часі зі зверненням до суду з вищезазначеним позовом.

Відповідач наголошував, що позивачем порушений строк звернення до суду, оскільки фактично про порушення своїх прав він дізнався з моменту припинення страхових виплат, тобто з 01.04.2017 року. З огляду на зазначене позивачем порушений шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що приписами частини 2 статті 122 КАС України дійсно встановлено загальний строк звернення до суду особою за захистом своїх порушених прав, у шість місяців.

Однак частиною 7 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Суд враховує, що позивач, вимоги якого, за своєю суттю, виникли у зв`язку із тим, що попередньо призначені йому суми страхових виплат за період з 01.04.2017 року, не отримані ним, а ця вимоги безпосередньо спрямовані на виплату йому призначених сум страхових виплат за минулий час, отже такі вимоги не обмежуються будь-яким строком.

Крім того суд наголошує, що відповідач не надав суду належних доказів направлення (вручення) позивачу постанови про припинення страхових виплат, отже, доводи відповідача про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав з 01.04.2017 року суд вважає безпідставними, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про прийняття рішення про припинення страхових виплат.

Також стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Водночас, процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Таким чином, право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Суд враховує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Основного Закону).

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку що строк звернення до суду пропущений із поважних причин, відповідно вважає за необхідне поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Керуючись ст. 122, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 страхових виплат з 01 квітня 2017 року, скасування постанови Маріупольського міського відділення від 04.04.2017 року № 0546/22251/10 про припинення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити нарахування щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2017 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 червня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.В. Олішевська