Справа № 520/21193/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 червня 2022 року № 520/21193/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7,м. Харків,61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Харківської міської ради, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської на території АДРЕСА_2 , поруч з земельною ділянкою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

зобов`язати Харківську міську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,1000 га, із земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_2 , поруч з земельною ділянкою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до Харківської міської ради з клопотанням про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, проте рішенням Харківської міської ради їй було відмовлено в наданні такого дозволу. Разом з тим, у частині 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу, однак відповідач жодних з них у рішенні від 21.04.2021 не вказав. Відповідач не зазначив також, яким вимогам нормативних актів не відповідає місце розташування земельної ділянки, що планується для відведення. Позивач зауважив, що відповідно до Детального плану запитувана (бажана) земельна ділянка не перебуває в зоні обмежень, щодо житлової забудови. Крім того, відповідачем допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача, визначеного Земельним кодексом України.

Від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що на момент прийняття рішення Харківської міської ради від 21.04.2021 № 104/21, як згідно чинних Генерального плану та Плану зонування території міста Харкова, так і згідно Детального плану території, яка охоплювала території бажаного місця розташування земельної ділянки, вказаного позивачем у графічних матеріалах до клопотання від 31.12.2020, місце розташування земельної ділянки знаходилось у такій функціональній зоні, яка не передбачала розташування там житлової забудови, що відображено у інформації підготовленої Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради № 236/0/608-21 від 02.02.2021 року щодо відповідності/невідповідності місця розташування земельної ділянки, яка пропонувалась до відведення позивачем у клопотанні від 31.12.2020 р. Стосовно порушено строку розгляду клопотання позивача, відповідач зазначив, що згідно Регламенту Харківської міської ради 8 скликання, затвердженого рішенням 2 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 30.12.2020 № 16/20(далі - Регламент), Регламент встановлює порядок діяльності, основні правила та процедури роботи міської ради, її органів і посадових осіб, у тому числі порядок скликання сесії міської ради, підготовки та розгляду нею питань, прийняття рішень міської ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії, порядок організації роботи постійних комісій та тимчасових контрольних комісій міської ради. Так, згідно положень Регламенту, винесенню проекту рішення міської ради на пленарне засідання сесії передує формування порядку денного такої сесії, при питання до порядку денного, разом із вже підготовленими проектами рішень, мають бути готові до розгляду депутатами, одноособово та у складі постійних комісій, не пізніше ніж за 20 днів до дати пленарного засідання. При цьому підготовка проекту рішення включає його розробку та перевірку на предмет законності виконавчими органами міської ради, до повноважень яких, безпосередньо чи опосередковано, входить вирішення питання, стосовно якого здійснюється розробка проекту рішення. У випадку підготовки рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки необхідно додатково отримати письмовий висновок Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради щодо відповідності/невідповідності бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам містобудівної документації. Враховуючи вищевикладене та вимоги Регламенту щодо порядку підготовки проектів рішень Харківської міської ради, розглянути клопотання громадянина про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та підготувати законний проект рішення, яке не суперечитиме вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, як це зазначено у статті 118 ЗКУ, фактично не є можливим у місячний строк.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У грудні 2020 року позивач звернулась до Харківської міської ради з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 0.1000 га, з земель житлової та громадської забудови на території АДРЕСА_2 , поруч з земельною ділянкою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з клопотанням позивачем було надано копію паспорту та ідентифікаційного коду та графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки (викопіювання з Публічної кадастрової карти України).

Листом від 06.05.2021 № Х-3-55148/1-20.08-31 позивача проінформовано проте, що за результатами розгляду звернення від 24.12.2020 (Вх. № Х-3-55148/1-20 від 31.12.2020) рішенням сесії Харківської міської ради від 21.04.2021 № 104/21 (додаток 2 пункт 39) позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , поруч з земельною ділянкою по АДРЕСА_2 .

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини 1 статті 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до частини 1 статті 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування передбачені статтями 118, 122 та 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2018 року у справі №545/808/17, від 5 березня 2019 року у справі №360/2334/17, від 28 січня 2020 року у справі №2240/2962/18 та 28 лютого 2020 року у справі № 806/3304/18.

Разом з тим, відповідно до положень статті 118 Земельного кодексу України, попереднє встановлення відповідності бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів та містобудівній документації є обов`язковою умовою забезпечення законності та правомірності прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, в рамках безоплатної приватизації.

Згідно п. 3 положення про Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради (далі - Департамент), затвердженого рішенням Харківської міської ради від 09.12.2020 № 7/20 (зі змінами), одним із основних завдань Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури на місцевому рівні, здійснення регулювання діяльності суб`єктів містобудування щодо планування та комплексного розвитку територій на місцевому рівні, забудови міста, забезпечення державних органів, органів місцевого самоврядування, громадян і юридичних осіб України та іноземних держав необхідною інформацією для вирішення питань прогнозування розвитку, планування та забудови міста Харкова, розміщення, проектування, будівництва та реконструкції об`єктів громадського, виробничого, житлового або іншого призначення, аналіз реалізації затвердженої містобудівної документації тощо. Департамент, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, визначає території для містобудівних потреб, розміщення об`єктів, пов`язаних із життєзабезпеченням міста, аналізує стан містобудування на території міста.

Згідно ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 22.02.2021 року №413/0/608-21 згідно з генеральним планом м. Харкова, затвердженим рішенням сесії Харківської міської ради від 23.06.2004 № 89/04 зі змінами, затвердженими рішенням Харківської міської ради від 18.12.2019 №1902/19, земельна ділянка розташована: частково на території громадської забудови, частково - в зоні транспортної інфраструктури; згідно з планом зонування території (зонінгом) земельна ділянка частково розташована в громадській зоні, підзоні Г-4: культурні, спортивні зони та релігійні установи, частково в межах червоних ліній, в зоні ТР-2: транспорної інфраструктури; у зоні обмеження забудови за умов еквівалентних рівнів шуму для денного періоду доби аеродрому MA "Харків" (зона "Б"); згідно з детальним планом території району, що обмежений проси. Льва Ландау, вул. Ньютона, вул. Водолазького, пров. Горбанівським, просп. Олександрівськпм, вул. Красноуральською, вул. Айвазовського, вул. Нахімова. вул. Суворова, межею садівничого товариства "Тракторобудівник", межею м. Харків та територією аеропорту, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.07.2019 за № 537, земельна ділянка частково розташована на територія громадської забудови, частково - в межах червоних ліній вулиць.

Відповідно до висновку, зазначеному у Інформації місце розташування земельної ділянки для індивідуального будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 (поруч з земельною ділянкою № 11 по вул. Федоренка), яку бажає отримати ОСОБА_1 , не відповідає вимогам містобудівній документації та законодавству України.

Таким чином, відповідач, в силу приписів статті 118 Земельного кодексу України, правомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на викладене заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення її прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.