Справа № 140/3760/22
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3760/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Волинської митниці (далі Волинська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2022 між Glory sp. Z.o.o. (Польща) та ФОП ОСОБА_1 укладено контракт №10/01/22, згідно умов якого продавець Польська фірма Glory sp. Z.o.o. зобов`язалась постачати товари в адресу позивача на умовах DAP Луцьк згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

Позивач з метою декларування товару капуста білоголова подав відповідачу митні декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333. При цьому, під час митного оформлення до кожної з декларацій митному органу було подано достатню кількість документів для завершення митного оформлення за першим методом, а саме: сертифікат якості; пакувальний лист; рахунок-фактуру (інвойс); експортну декларацію (країни відправлення товару); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); сертифікат якості; листи-пояснення.

Однак Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1.

З оскаржуваними рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки ним були подані всі необхідні та наявні документи, які підтверджують ціну товару і дають можливість визначити митну вартість за основним методом, крім того, надано й інші наявні додаткові документи, які витребовувались митним органом, однак останнім такі документи не були взяті до уваги. При цьому, в оскаржуваних рішеннях не вказано жодного джерела інформації, а також відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості, який всупереч статті 55 Митного кодексу України (далі - МК України) не був наданий декларанту на його письмову вимогу. Подані документи не містили розбіжностей, а тому твердження митного органу, викладені в оскаржуваних рішеннях, щодо розбіжностей є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заявлених позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано МД від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 на товар Капуста білоголова: капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р..... Згідно вищевказаних митних декларацій митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості за ціною договору. Разом із вищевказаними митними деклараціями декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи, визначені статтею 335 МК України: сертифікат якості; пакувальний лист; рахунок-проформа; рахунок-фактура (інвойс); автотранспортна накладна; фітосанітарний сертифікат; платіжний документ, що підтверджує вартість товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); договір про надання послуг митного брокера; заява декларанта або уповноваженої ним особи; копія митної декларації країни відправлення; декларація-інвойс, складена експортером, та інші. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за вказаними митними деклараціями було встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару, зазначена в деклараціях країни відправлення, не відповідає вартості згідно рахунків фактур від 18.01.2022 № 04/01/2022-11000 PLN, від 26.01.2022 № 05/01/2022-11000 PLN, від 25.01.2022 № 07/01/2022-10500 PLN. Додатково надані висновки експерта містить інформацію про вартість товарів нарівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 МК України. Тобто додатково надані декларантом висновки не підтверджують вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив відповідними листами. Стосовно тверджень позивача, що експортна декларація містить статистичну вартість, то зазначає, що митна вартість товару, яка вказується декларантом у митній декларації при ввезенні товару на територію України, не може бути меншою за вартість товару, яка вказується в декларації країни відправлення, адже митна декларація країни відправлення це оформлена в країні експорту товару митна декларація в митному режимі експорт, яка містить, зокрема, показник статистичної вартості. Крім того, за МД від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 відбулось спрацювання профілів ризику АСАУР. Відповідно до цінової інформації ЄАІС митну вартість товару згідно рішень про коригування митної вартості від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1 встановлено: на товар №1 0,3501 дол. США/кг за МД № UA209140/2022/1250 від 11.01.2022. Зауважує, що статтею 64 МК України чітко передбачено можливість застосування резервного методу визначення митної вартості товару на підставі раніше визнаних чи визначених вартостей, тобто митних декларацій, відомості про які наявні в митниці. Вважає оскаржувані рішення такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими. З урахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково зазначив, що митним органом зовсім не пояснено у відзиві, чому у рішеннях про коригування митної вартості зазначено лише номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; чому в рішеннях про коригуванні митної вартості відсутні джерела використаної інформації. Також не надано жодних пояснень, чому подані на витребовування митного органу додаткові документи були проігноровані, як проігноровані і надані декларантом пояснення.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що між компанією Glory sp. Z.o.o. (Польща) (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт від 10.01.2022 №10/01/22, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити буряк свіжий продовольчий, капусту білоголову свіжу продовольчу, цибулю ріпчасту свіжу продовольчу, моркву свіжу продовольчу та інші овочі врожа0 2021 року (далі товар), зазначений в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною даного договору. Поставка товару здійснюється окремими партіями. Асортимент, кількість, ціна одиниці товару узгоджуються сторонами і закріплюються в рахунку-фактурі. Ціни за одиницю товару встановлюються в польських злотих (PLN). Вартість тари включена у вартість товару. Загальна сума контракту складає 250 000,00 польських злотих. Оплата за товар проводиться покупцем на умовах 100% передоплати шляхом перечислення коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний в цьому договорі, до моменту відвантаження, на підставі виставлених рахунків-фактур (проформ-інвойсів) відправлених покупцеві продавцем електронною поштою. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах Інкотермс-2010 DAP м. Луцьк. Відгрузка товару повинна бути здійснена в термін 10-ти днів з моменту отримання повної оплати. На всі види товару продавець надає покупцеві комплект документів (підтверджують походження, якість, кількість) необхідний для вивезення товару за межі Республіки Польща (CMR, фітосанітарний сертифікат, рахунок-фактура, сертифікат якості, пакувальний лист).

ФОП ОСОБА_1 на умовах контракту від 10.01.2022 №10/01/22 придбав у Польської фірми Glory sp. Z.o.o. товар: капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р., кількістю 22000 кг, вартістю 11000,00 PLN відповідно до рахунку-фактури №05/01/2022 від 26.01.2022; капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р., кількістю 21000 кг, вартістю 10500,00 PLN відповідно до рахунку-фактури №07/01/2022 від 25.01.2022; капуста білоголова свіжа продовольча врожай 2021 р., кількістю 22000 кг, вартістю 11000,00 PLN відповідно до рахунку-фактури №04/01/2022 від 18.01.2022.

З метою митного оформлення вказаних товарів декларантом було подано митні декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333. При цьому у вказаних митних деклараціях митна вартість товару була визначена за основним методом - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.01.2022 №10/01/22; рахунок-фактуру від 26.01.2022 №05/01/2022; сертифікат якості від 26.01.2022 № 5, пакувальний лист від 26.01.2022 № 5; автотранспортну накладну від 26.01.2022 № 26012022/1; фітосанітарний сертифікат від 26.01.2022 № EU/PL/0985113; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 18.01.2022 № 55; копію митної декларації країни відправлення від 27.01.2022 № 22PL301010E0071479; та інші.

З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту позивача 28.01.2022 направлено електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались. У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, а саме: висновок експерта № 7/2022 від 28.01.2022 про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; лист-пояснення продавця товару від 27.01.2022 щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційна таємниця продавця та від 28.01.2022 щодо вартості товару в експортній декларації.

28.01.2022 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000025/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000307.

При цьому, в у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2022/000025/2 зазначено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №UA205140/2022/008977 документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару 1, зазначена в експортній декларації №22PL301010E0071479 від 27.01.2022 10000 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 26.01.2022 №05/01.2022 11000 PLN. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари. Згідно статей 53 та 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Додатково наданий висновок експерта від 28.01.2022 № 7/2022 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Тобто додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №1/1 від 28.01.2022. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією на рівні 0,3501 дол.США/кг за МД №UА209140/2022/1250 від 11.01.2022.

Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації від 28.01.2022 №UA204120/2022/008747 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.01.2022 №10/01/22; рахунок-фактуру від 25.01.2022 №07/01/2022; сертифікат якості від 25.01.2022 № 7, пакувальний лист від 25.01.2022 № 7; автотранспортну накладну від 25.01.2022 № 25012022/1; фітосанітарний сертифікат від 25.01.2022 № EU/PL/0960795; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 21.01.2022 № 56; копію митної декларації країни відправлення від 25.01.2022 № 22PL301010E0066838; та інші.

З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту позивача 28.01.2022 направлено електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались. У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, а саме: висновок експерта № 6/2022 від 28.01.2022 про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; лист-пояснення продавця товару від 27.01.2022 щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційна таємниця продавця та від 27.01.2022 щодо вартості товару в експортній декларації.

28.01.2022 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000023/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000292.

При цьому, в у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2022/000023/2 зазначено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №UA205140/2022/008747 документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару 1, зазначена в експортній декларації №22PL301010E0066838 від 25.01.2022 9500 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 25.01.2022 №07/01/2022 10500 PLN. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари. Згідно статей 53 та 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Додатково наданий висновок експерта від 28.01.2022 № 6/2022 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Тобто додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №1/1 від 28.01.2022. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією на рівні 0,3501 дол.США/кг за МД №UА209140/2022/1250 від 11.01.2022.

Для підтвердження митної вартості товару до митної декларації від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.01.2022 №10/01/22; рахунок-фактуру від 18.01.2022 №04/01/2022; сертифікат якості від 19.01.2022 №4, пакувальний лист від 19.01.2022 № 4; автотранспортну накладну від 19.01.2022 № 19012022/1; фітосанітарний сертифікат від 19.01.2022 № EU/PL/0960785; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 18.01.2022 № 55; копію митної декларації країни відправлення від 25.01.2022 № 22PL301010E0049754; та інші.

З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту позивача 21.01.2022 направлено електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались. У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, а саме: висновок експерта № 4/2022 від 21.01.2022 про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; лист-пояснення продавця товару від 21.01.2022 щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційна таємниця продавця та від 21.01.2022 щодо вартості товару в експортній декларації.

21.01.2022 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000015/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000156.

При цьому, в у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2022/000023/2 зазначено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №UA205140/2022/006333 документи містять розбіжності, зокрема: вартість товару 1, зазначена в експортній декларації №22PL301010E0049754 від 20.01.2022 10000 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 18.01.2022 №04/01/2022 11000 PLN. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари. Згідно статей 53 та 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Додатково наданий висновок експерта від 21.01.2022 № 4/2022 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом, однак у ньому зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Тобто додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №1/1 від 21.01.2022. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією на рівні 0,3501 дол.США/кг за МД №UА209140/2022/1250 від 11.01.2022.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаних вище товарів, з огляду на таке.

Як установлено судом під час митного оформлення товарів митному органу у всіх випадках до митних декларацій від 28.01.2022 №UA204120/2022/008977, №UA204120/2022/008747, від 21.01.2022 №UA204120/2022/006333 було подано наступні документи: контракт від 10.01.2022 №10/01/22, сертифікати якості; пакувальні листи; рахунки-фактури; автотранспортні накладні; експортні декларації (країни відправлення товару); банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару; фіто-санітарні сертифікати; листи пояснення.

Крім того, додатково на вимогу митниці декларантом надано відповідачу листи декларанта продавця, якими пояснюється різниця, заявлена в експортних деклараціях, листи продавця, якими підтверджується заявлена вартість товару та повідомлялося про неможливість надання бухгалтерської документації/прас-листів/каталогу виробника товарів, оскільки це є комерційна таємниця, висновки експерта про якісні та вартісні характеристики товару (в якому судовий експерт Мельник С. М. підтвердив, що заявлена митна вартість задекларованих товарів відповідає ринковій вартості).

Неподання у повному обсязі документів, що витребовував відповідач на спростування сумнівів митного органу щодо митної вартості товару, яку визначив декларант, а також наявна у митного органу цінова інформація щодо вартості аналогічних товарів, стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до приписів статті 53 МК України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений частиною 2 даної статті.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №808/9123/15, від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Судом встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за вище наведеними митними деклараціями відповідач виявив розбіжності щодо ціни товарів, яка вказана у рахунках-фактурах та експортних деклараціях.

Однак суд звертає увагу на те, що лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною 1 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість. Натомість, митна декларація країни відправлення відповідно до частини 3 статті 53 МК України є документом, який митний орган вправі додатково витребувати з метою усунення розбіжностей, підробки чи неточності виявлених у документах, які підтверджують митну вартість та вказані у частині 1 статті 53 МК України. Митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, тому митний орган не міг посилатися на виявлені у ній розбіжності.

Таким чином, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

При цьому, відповідач не взяв до уваги пояснення позивача з цього приводу, який надав листи експортера продавця, де вказано, що згідно з нормами законодавства Республіки Польща при заповненні митних декларацій з податку на товари та послуги та акцизного податку вибирається середня статистична вартість товару.

Відповідач не спростував твердження позивача про те, що статистична ціна вказана у митних деклараціях країни відправлення не є ціною товару.

Крім того, суд наголошує на те, що оплата коштів за товар у всіх випадках здійснювалась в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок продавця, відповідні платіжні доручення надавалися митному органу і суми, які зазначені у них, відповідають сумам зазначеним в інвойсах.

Щодо вимоги митного органу надати висновки про якісні та вартісні характеристики оцінюваного товару, то суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Водночас у наданих на вимогу митного органу висновках експерта підтверджено, що заявлена митна вартість задекларованих товарів відповідає вартості заявлених у рахунках-фактурах.

При цьому, згідно п.3.1 контракту №10/01/22 від 10.12.2022 поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах «Інкотермс-2010» DAP м. Луцьк.

Згідно Інкотермс 2010 Delivered at Place, скорочено DAP (Постачання в місці призначення) - одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

З огляду на наведене, висновки митного органу про те, що додатково надані декларантом висновки експерта не підтверджують вартість, заявлену декларантом, так як у них зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, є безпідставними, оскільки згідно умов контракту №10/01/22 від 10.01.2022 такі витрати покладені на продавця товару відповідно до умов «Інкотермс-2010» DAP.

Також вимога митного органу надати виписку з бухгалтерських документів щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару, прайс-листи, каталоги виробника товару є доцільним, якщо з документів продавця не вдається однозначно визначити вартість товару, ціну за одиницю. Проте ненадання таких документів продавцем не може ставитися в залежність від можливості митного оформлення покупцем товару за основним методом, якщо для цього у нього є документи, які містять відомості про складові митної вартості.

При цьому, судом враховано, що продавцем Польською фірмою Glory sp. Z.o.o. листами-повідомленнями, які були подані декларантом відповідачу, було роз`яснено про відсутність можливості надати випуску з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару, прас-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб, оскільки це є комерційною таємницею. На думку суду, надання таких документів не є обов`язковим, з огляду на те, що наданими до митного оформлення документами підтверджено митну вартість товару.

Суд звертає увагу, що відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Суд констатує, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята цінова інформація, наявна в митного органу за митною декларацією МД №UА209140/2022/1250 від 11.01.2022 на рівні 0,3501 дол.США/кг, жодних пояснень щодо зроблених коригувань, ідентичності товару, який оформлявся на підставі вказаної МД не наведено.

Крім того, суд зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач спирався не на документи, подані декларантом до митного оформлення, а на вже наявну в митного органу цінову інформацію.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у оскаржуваних рішеннях, митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправними та скасувати, а позов задовольнити.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 7443,00 грн., сплачений відповідно до квитанцій від 05.05.2022 №0.0..1, №0.0..1, №0.0..1.

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Позивачем до позовної заяви долучено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 14 лютого 2022 року №14/02/22-1; акт приймання-передачі наданих послуг 03 травня 2022 року; рахунок-фактуру від 03 травня 2022 року №03/05/22-2, квитанцію від 05 травня 2022 року №0.0..1.

Відповідно до пункту 1.1. договору про надання правничої допомоги від 14 лютого 2022 року №14/02/22-1, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням Преміум Сервіс, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у справі про визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.01.2022 № UA205140/2022/000025/2, № UA205140/2022/000023/2, від 21.01.2022 № UA205140/2022/000015/1.

Пунктами 4.1, 4.2 вказаного договору передбачено, за правничу допомогу клієнт оплачує винагороду в розмірі вказаному в актах виконаних робіт/наданих послуг. Розрахунки за виконану роботу здійснюються клієнтом у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок Адвокатського об`єднання протягом трьох робочих днів з дня виставлення відповідного рахунку.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 03 травня 2022 року, згідно договору про надання правничої допомоги від 14 лютого 2022 року №14/02/22-1 вбачається, що Адвокатське об`єднання на виконання договору надало, а клієнт ФОП ОСОБА_1 прийняв наступні роботи/послуги: надання правової інформації, консультацій, роз`яснень з питань правомірності винесення Волинською митницею оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів (затрачено часу 1,5 годину), - 3000,00 грн (з розрахунку 2000,00 грн. за 1 годину та 1,5 годин витраченого часу); складання позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів Волинської митниці - 7000,00 грн. (з розрахунку 2000,00 грн за 1 годину та 3,5 годин витраченого часу).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зазначає, що предметом судового розгляду у даній справі були рішення про коригування митної вартості, які складені за наслідками митного декларування товарів по одному і тому ж самому договорі та із одним і тим же контрагентом та провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року у справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року у справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи незначну складність справи, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума 3000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28 січня 2022 року №UA205140/2022/000025/2, №UA205140/2022/000023/2, від 21 січня 2022 року № UA205140/2022/000015/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 7443,00 грн. (сім тисяч чотириста сорок три гривні 00 коп.) та витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук