Справа № 212/5991/21
Суддя: Пустовіт О. Г.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/5991/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Курбакової Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, військова частина НОМЕР_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову № 013381 від 28.06.2021 про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-2 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.06.2021 р. начальником ВІПС ВПС "Троїцьке" війської частини НОМЕР_2 лейтенантом ОСОБА_3 на неї накладене адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Вважає, що зазначена постанова винесена без врахування всіх обставин справи, при її винесені не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність. Пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу правопорушення були проігноровані, не було повідомлено про право на захист та можливість скористатися послугами адвоката. Відповідно до викладеного зазначену постанову слід скасувати, у тому числі виходячи з наступного. Вона зареєстрована на окупованій території у місті Єнакієвому Донецької області. Відповідно до Довідки №1579 від 18 липня 2018 року вона взята на облік як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Згідно Постанови №013381 про накладення адміністративного стягнення від 28 червня 2021 року, винесеної на пункті пропуску «Мілове», 28 червня 2021 року в 00-10 год. в пункті пропуску «Мілове» під час здійснення прикордонного контролю виявлено громадянку України, яка відповідно до інформації, наявної в базі даних Державної прикордонної служби України 11 січня 2020 року виїхала з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України (ТОТ) через КПВВ «Новотроїцьке», а 28.06.2021 р. об 00-10 год. в`їхала па територію України з РФ через пункт пропуску «Мілове». Як пояснила ОСОБА_1 27.06.2021 близько 12-00 год. вона здійснила виїзд з ТОТ до РФ в напрямку населеного пункту Успенка (ТОТ) до населеного пункту Матвєєв курган (РФ). Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.з Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого Постановою №815 Кабінету міністрів України від 17.07.2019, відповідно до якого в`їзд/виїзд осіб на ТОТ та з таких територій здійснюється виключно через визначені КПВВ. Вона змушена була повертатися на контрольовану територію України у зв`язку із необхідністю терміново надати відповідну допомогу та підтримку своїй мамі, особі похилого віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Проте покинути тимчасово окуповані території через визначені КПВВ не могла, оскільки вони не працювали та були зачиненими терористами. Іншого виходу, аніж поїхати через РФ вона не мала. Враховуючи викладене, просила визнати незаконною постанову № 013381 від 28.06.2021 про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 204-2 КУпАП та скасувати її.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, за змістом якого просив у задоволенні адміністративного позову відмовити за необґрунтованістю. Заперечуючи проти позовних вимог, у відзиві зазначив, що 2808.2021 позивачка під час перетину державного кордону України з території Російської Федерації в ППр «Мілове» пояснила, що 27.06.2021 перетнула державний кордон України з тимчасово окупапованої території України до Російської Федерації через тимчасово не працюючий пункт пропуску через державний кордон України в районі н.п. Успенка, на напрямку н.п. Успенка (ТОТ України) - н.п. Матвєєв-Курган (РФ), чим порушила Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815. При дачі пояснень позивачка не висказувала будь-яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень та не надала будь-яких документів, які могли звільнити її від адміністративної відповідальності або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні пояснення позивачки, написані нею власноруч, в яких вона підтвердила дані, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, зазначила, що про порядок ТОТ знає, під час виїзду з ТОТ України до РФ заходи оформлення виїзду з ТОТ до РФ представниками Державної прикордонної служби України не здійснювалися, намагання здійснити виїзд з ТОТУ України встановленим порядком не підтвердила, скоєне правопорушення та накладення на неї стягнення не оспорювала. Також в матеріалах адміністративної справи наявні: рапорт прикордонного наряду «Перевірка документів» в ППр «Мілове», в якому зазначено, що під час прикордонного контролю за допомогою підсистеми «Ризик» та опитування було встановлено, що позивачка порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України; заява позивачки про доведення до неї права на отримання безоплатної правової допомоги із зазначенням, що вона відмовляється від правової допомоги та бажає захищати себе особисто; пам`ятка, якою до позивача доведені положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вважав, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі та є безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом(ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.287 ч.1 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту серїі НОМЕР_1 , виданого 05 березня 2001 року Єнакіївським МВ УМВС України у Донецькій області.

Згідно довідки №1579 від 18.07.2018, ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Фактичне місце проживання у кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки №1306- від 19 березня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася у м.Єнакієвому Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактично проживає (перебуває) у кв. АДРЕСА_5 , являється внутрішньо переміщеною особою.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 013381 від 28.06.2021 року, складеної начальника ВІПС(типа А) ВПС «Троїцьке» 1-ї категорії (тип Б) (в/ч НОМЕР_2) лейтенантом ОСОБА_3, 28.06.2021 року о 00 годині 10 хвилин в пункті пропуску "Мілове" під час здійснення прикордонного контролю виявлено гр. України, яка відповідно до інформації, наявної в базі даних Державної прикордонної служби України, 11.01.2020 виїхала з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України через КПВВ "Новотроїцьке", а 28.06.2021 о 00-10 год. Вьїхала на території України з РФ через пункт пропуску "Мілове". Особою надані письмові пояснення, в яктих вона зазначила, що 27.06.2021 близько 12-00 здійснила виїзд з ТОТ до РФ на напрямку н.п. "Успенка" (ТОТ) - н.п. "Матвєєв-Курган" (РФ) в районі н.п. "Успенка", що також підтверджується витягом з БД, відповідно до якого відсутня інформація про виїзд її з ТОТ через КПВВ, чим порушила вимоги п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, за що на неї було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

Відповідно до копії рапорту штаб сержанту ІПК-1 віпс (тим А) впс "Мілове" ім. В.Банних ОСОБА_4 на ім`я старшого прикордорнних нарядів ОСОБА_3 , в ході проведення паспортного контролю було встановлено, що 27.06.2021 о 23-10 до пункту пропуску на вхід в Україну прибула ОСОБА_1 документ, що посвідчує особу паспорт гр. України НОМЕР_1 виданий: Єнакіївським МВ УМВС України у Донецькій обл. , дата видачі: 05.03.2001 р.

В ході проведення прикордонного контролю за допомогою підсистеми «РИЗИК» ГАІС «Гарт-1» було встановлено, що громадян ОСОБА_1 здійснила в`їзд на ТОТ України через КПВВ «Новотроїцьке» інформація про виїзд її з ТОТ. України через визначені КПВВ відсутня.

Зі слів особи, виїзд з ТОТ України до Російської Федерації вона здійснила 11.01.2020р. на напрямку н.п. «Успенка» (ТОТ) - н.п. «Матвєев-Курган» (РФ) в районі н.п. «Успенка».

Згідно копії заяви, ОСОБА_1 прикордонним нарядом від ВПС «Мілове» ім. В. Банних за порушення порядку в`їзду/виїзду з ТОТ, повідомлено, що вона має право на безоплатну правову допомогу. Від надання їй правової допомоги відмовилась.

Також в матеріалах справи мається копія письмових пояснень ОСОБА_1 , із зазначенням про роз`яснення останній положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Частиною ч. 1 ст. 204-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї. Норма цього закону відсилає до нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, яким є Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 17.07.2019 року.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка ґрунтується на поясненнях особи, щодо якої складено постанову, а саме ОСОБА_1 .

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Стороною відповідача не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Визнання позивачем себе винним у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладання на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій з прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею.

Суд зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Отже, виходячи з наведеного, постанова про накладення адміністративного стягнення № 013381 від 28.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 72-74, 76, 139, 286 КАСУ, ст.ст. 7, 9, 204-2, 268, 280, 287 КУпАП, суд , -

УХВАЛИВ:

Адміністративний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, військова частина НОМЕР_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -задовольнити.

Скасувати постанову № 013381 від 28 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 і притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-2 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.06.2022р.

Суддя: О. Г. Пустовіт