Справа № 240/831/22
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/831/22

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Овруцького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправною відмову Овруцького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області у видачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України у зв`язку із досягненням ним 14 - річного віку у формі книжечки, що передбачена Положенням про паспорт громадянина України, яке затверджено Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Овруцький районний відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України у зв`язку із досягненням ним 14- річного віку у формі книжечки, що передбачена Положенням про паспорт громадянина України, яке затверджено Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернулися до Овруцького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області з письмовою заявою про оформлення та видачу ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Проте, відповідач листом від 02.11.2021 відмовив в оформленні та видачі такого, відмову обґрунтував, тим оформлення і видачу паспорту здійснюють зокрема особі, яка досягла 16 річного віку. Крім того, зазначив, що не подано в повному обсязі документів та інформації для оформлення і видачі паспорта зразка 1994 року. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2022 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

18.04.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень останній зазначив, що на момент звернення до Овруцького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області позивачу не виповнилось 16 років, що є прямою підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мати ОСОБА_2 в інтересах свого неповнолітньої сина звернулась із заявою до відповідача, в якій просила видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України виключно у формі паспортної книжечки у зв`язку з відмовою від оформлення паспорта з електронним безконтактним носієм та з електронним чіпом, оскільки отримання паспорта у формі ID-картки суперечить їх релігійним переконанням.

Овруцький районний відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області листом від 02.01.2021 №С-19/6/1827-21/1827/400-21 повідомив позивача про те, що оформлення та видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, зокрема особі , яка досягла 16 років. Зазначило, що з урахуванням не досягнення заявником 16 річного віку підстави для видачі відповідного документу відсутні.

Вказана відмова стала підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до приписів ч.1 ст.13 Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон №5492-VI), документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення зокрема, поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з ч.3 ст.13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Частинами 1, 2, 4, 5 статті 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч.1 ст.21 Закону №5492-VI).

Отже, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до ч. 2, 4, 5, ст. 21 Закону №5492-VI кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими п. 4 ч.1 ст. 2 цього Закону.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) передбачено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-річного віку на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

У п. 14 та 35 Постанови № 302 вказано інформацію, яка вноситься до заяви-анкети про особу, на ім`я якої оформляється паспорт та документи, які до неї додаються.

Законний представник позивача звертаючись до відповідача із заявою, просив видати неповнолітньому сину паспорта у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII .

Відповідно до п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (далі - Положення №2503-ХІІ), паспорт громадянина України є документом, посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 3 Положення №2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 Положенням №2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Згідно з п.2 Положення №2503-ХІІ паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.

Отже, право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ виникає у особи після досягнення 16-річного віку, за умови звернення особисто з відповідною заявою, передбаченою цим Положенням.

Разом з тим, як вбачається із свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_2 від 11.04.2007 Серії НОМЕР_1 , на день звернення як до відповідача так і з вказаним позовом, він не досяг 16-річного віку.

З огляду на наведене, суд вважає, що звернення щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є передчасним, та підстави для його видачі у відповідача відсутні.

Суд зазначає, що незважаючи на бажання особи оформити паспорт громадянина України у вигляді книжечки чи у вигляді картки, порядок оформлення паспорта та подачі документів являється єдиним: 1) особа звертається до територіального органу ДМС самостійно; 2) заяву-анкету подає особисто; 3) надає необхідний повний пакет документів.

Крім того, у листі від 02.11.2021 відповідачем не відмовлено у оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки неповнолітнім та його законним представником не використано право на звернення до територіального підрозділу міграційної служби із відповідною заявою в порядку передбаченому Положенням №2503-ХІІ, роз"яснено порядок подання заяви з переліком документів. Більше того, як встановлено судом, таке звернення було передчасним .

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Основного Закону права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2,6 КАС України.

Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №800/134/15 та постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3327/16.

Враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_2 не досяг 16-річного віку та не звертався особисто з відповідною заявою до Овруцького УДМС із заявою про отримання паспорта у формі книжечки, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог та відсутність порушеного права неповнолітнього з боку відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що оскільки право неповнолітнього на оформлення та видачу паспорта відповідачем порушене не було, позовні вимоги є передчасними, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Овруцького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Попова