Справа № 420/4841/21
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року

м. Київ

справа № 420/4841/21

адміністративне провадження № К/9901/40832/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року (судді: Шеметенко Л.П., Стас Л.В., Турецька І.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (10 мобільний прикордонний загін) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

30 березня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (10 мобільний прикордонний загін) (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Окремої комендатури охорони і забезпечення Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року в сумі 359,79 грн, враховуючи базовий місяць вересень 2015 року;

- зобов`язати Окрему комендатуру охорони і забезпечення Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року з урахуванням виплаченої суми індексації, враховуючи базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення - січень 2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що у період з 26 серпня 2015 року по 05 серпня 2016 року проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.

Наказом від 03 жовтня 2017 року №338-ОС начальника Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України позивача - старшого лейтенанта, начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Одеса» звільнено в запас Збройних сил України.

Водночас, за час служби в Окремій комендатурі охорони і забезпечення та станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу з ним не проведено розрахунків щодо виплати заборгованості з індексації грошового забезпечення. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №420/2517/20 задоволено частково позов ОСОБА_1 та зобов`язано Окрему комендатуру охорони і забезпечення Південного і регіонального управління Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року.

Як зазначає позивач, на виконання рішення суду у справі №420/2517/20 у вересні 2020 року проведено нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року у сумі 359, 79 грн.

Однак, не погоджуючись з нарахованою відповідачем сумою індексації, позивач звернувся до суду з цим позовом, оскільки вважає, що відповідач протиправно застосував при нарахуванні індексації базовий місяць - вересень 2015 року, замість - січеня 2008 року.

Так, позивач зазначив, що пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, яка набрала чинності 01 січня 2008 року, затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток).

Наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось з 01 березня 2018 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, отже обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача повинно здійснюватися наростаючим підсумком починаючи з 01 січня 2008 року, тобто з моменту підвищення посадового окладу згідно з постановою №1294, та діяти до 28 лютого 2018 року, тобто до моменту підвищення посадового окладу згідно з постановою №704.

З цих підстав позивач вважає, що січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення

На підставі викладеного, позивач, уважаючи, що діями відповідача порушені його права, гарантовані Конституцією України, звернувся до суду із цим позовом.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року без урахування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період «січень 2008 року». Зобов`язано Окрему комендатуру охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період «січень 2008 року», відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням вже сплаченої суми.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходячи із здійсненого на підставі аналізу норм законодавства, та прийшов до висновку про те, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Суд першої інстанції, виходив з того, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації; по-друге, наведеними вище нормами законодавства встановлено, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи.

Тобто точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Незмінність посадового окладу позивача станом на дату виникнення оскаржуваних правовідносин, що з урахуванням стабільності відносин щодо встановлених державою розмірів посадових окладів військовослужбовців свідчить про можливість встановлення січня 2008 року базовим місяцем для перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення позивачу у спірний період.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволення позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано, що на посаду офіцера відділення спеціальних дій відділу спеціальних дій 10 мобільного прикордонного загону позивача призначено у вересні 2015 року і з призначенням позивача на посаду збільшився його оклад з 1010 грн до 1030 грн.

При цьому, при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення з дати призначення на посаду відповідачем був застосований вересень 2015 року в якості базового місяця для обчислення індексу споживчих цін.

Оскільки на посаду офіцера відділення спеціальних дій відділу спеціальних дій 10 мобільного прикордонного загону позивача призначено у вересні 2015 року і з призначенням позивача на посаду збільшився його оклад та відповідно інші складові грошового забезпечення, дії відповідача щодо визначення вересня 2015 року в якості базового місяця під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації позивача є цілком правомірними та такими, що відповідають п. 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 1078 від 17 липня 2003 року, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а тому, підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок виплаченої позивачу індексації з урахуванням базового місця - січень 2008 року відсутні.

Норми та положення Порядку № 1078, у редакції Постанови №1013 від 09 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, на які посилається позивач та суд першої інстанції, не були чинні на час встановлення базового місяця для розрахунку індексації - вересень 2015 року, а тому, не можуть бути підставою для перегляду цього базового місяця та відповідно застосування в якості базового місяця - січень 2008 року.

Підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування

ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі. Скаржник просить суд скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, зазначивши підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Обґрунтовуючи пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як підставу касаційного оскарження позивач зазначає, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) в частині визначення базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовців у разі переведення на іншу посаду з окладом, визначеним законодавством з січня 2008 року, чи місяць, наступний за місяцем переведення на іншу посаду.

Позиція інших учасників справи

Від відповідача до суду надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, в якому він просить залишити без задоволення касаційну скаргу позивача, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Рух касаційної скарги

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 24 червня 2022 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

ОСОБА_1 по 17 серпня 2016 року проходив службу на посаді офіцера відділення спеціальних дій відділу спеціальних дій 10 мобільного прикордонного загону, фінансове забезпечення якого здійснюється Окремою комендатурою охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України.

Також з 17 серпня 2016 року по 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Одеському прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_2) на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби.

Наказом начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України м. Одеса від 04 жовтня 2017 року № 339-ОС, старшого лейтенанта ОСОБА_1 начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С), звільненого наказом начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної Прикордонної служби України №338-ос від 03 жовтня 2017 року в запас Збройних Сил України, виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення.

У зв`язку із тим, що при звільненні зі служби позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення останній звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року по справі №420/2517/20 визнано протиправною бездіяльність Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року, визнано протиправною бездіяльність Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17 серпня 2016 року по 04 жовтня 2017 року, зобов`язано Окрему комендатуру охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року, зобов`язано Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 серпня 2016 року по 04 жовтня 2017 року.

23 жовтня 2020 року рішення суду в адміністративній справі №420/2517/20 набрало законної сили.

На звернення позивача, листом Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України від 20 листопада 2020 року №11/3364, повідомлено, що у вересні 2020 року йому було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року у розмірі 359,79 грн, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю №109 за вересень 2020 року.

27 лютого 2021 року позивач звернувся до коменданта Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (10 мобільний прикордонний загін) із заявою щодо надання йому інформації про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року, а також підстав нарахування та збільшення грошового забезпечення.

Листом від 16 березня 2021 року №11/802 позивачу у відповідь на його звернення надіслано довідку про розмір грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року.

З листа-відповіді від 04 лютого 2020 року №11/328, наданого відповідачем на звернення позивача, а також на підставі розрахунково-платіжної відомості, судом встановлено, що за період з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 359,79 грн із застосуванням базового місця для розрахунку індексації - вересень 2015 року.

Позивач не погоджується з нарахованою відповідачем сумою індексації, тому що уважає, що відповідач протиправно застосував при нарахуванні індексації базовий місяць - вересень 2015 року, замість - січень 2008 року.

Нормативне регулювання

За змістом абзацу 2 частини третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з статтями 4, 6 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статей 16, 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-III держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 18 вказаного Закону).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі також - «Порядок №1078»), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Надаючи оцінку оскаржуваному судову рішенню у межах доводів касаційної інстанції за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.

Спірні правовідносини між сторонами виникли щодо визначення січня 2008 року базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

У цьому контексті Верховний Суд зауважує, що за змістом пункту 5 Порядку №1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.

Право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року установлено судовим рішенням у справі №420/2517/20, яке набрало законної сили, має преюдиціальне значення для розгляду цієї справи.

Судами встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №420/2517/20 Окремою комендатурою охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року у розмірі 359,79 грн.

Позивач не погоджуючись з сумою нарахованої та виплаченої йому iндексацiї грошового забезпечення за перiод з 01 січня 2016 року по 05 серпня 2016 року у зменшеному розмiрi, зокрема, щодо не врахування базового мiсяця - сiчня 2008 року, та з проведеним вiдповiдачем розрахунком сум iндексацiї, звернувся до суду iз цим позовом.

Таким чином, предметом судового контролю у цій справі є визначення базового мiсяця для обчислення iндексу споживчих цiн, який впливає на правильнiсть обрахунку сум iндексацiї грошового забезпечення вiйськовослужбовцiв.

Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування й невиплати позивачу цієї індексації.

Суд апеляційної інстанції уважав, що норми та положення Порядку №1078, у редакції Постанови № 1013 від 09 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, на які посилається позивач та суд першої інстанції, не були чинні на час встановлення базового місяця для розрахунку індексації - вересень 2015 року, а тому, не можуть бути підставою для перегляду цього базового місяця та відповідно застосування в якості базового місяця - січень 2008 року.

Верховний Суд не погоджується із такими висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Так, з аналізу положень Законів № 2011-XII та № 1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Щодо дискреційних повноважень, Верховний Суд уже зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17.

Щодо справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у названих справах № 400/1118/21, № 420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Одночасно з цим, Суд указав, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Зрештою на основі аналізу наведених норм Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Правовідносини у наведених справах і справі ОСОБА_1 є подібними, а відтак указаний висновок є релевантним до цієї справи.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка діє з 01 грудня 2015 року) передбачено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

У свою чергу схема посадових окладів осіб офіцерського складу Держприкордонслужби затверджена Постановою №1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

В подальшому після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Держприкордонслужби, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Таким чином, з 01 грудня 2015 року зміна базового місяця для нарахування індексації залежить від підвищення тарифних ставок (окладів).

За таких обставин, з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а з моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Розмір посадового окладу військовослужбовців встановлено у січні 2008 року (постанова Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб») та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).

Тарифна ставка, оклад за посадами, які займав позивач протягом зазначеного періоду, не змінювалися з січня 2008 року.

Проте, апеляційний суд неправильно застосував зазначені норми Порядку №1078, визначивши, що індивідуально у позивача в вересні 2015 року збільшився розмір посадового окладу з 1010,00 грн до 1030,00 грн. Розмір посадового окладу за посадою позивача не змінювався з січня 2008 року по березень 2018 року, а збільшення грошового забезпечення відбулось на 20,00 грн за рахунок окладу за новою посадою, який був визначений з січня 2008 року постановою КМ України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Фактично, апеляційним судом обмежено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - вересень 2015 року у зв`язку з переводом на іншу посаду з більшим окладом (+20,00 грн) у порівнянні з іншими військовослужбовцями, які продовжили нести військову службу без переведення на інші посади.

Відтак, останнє підвищення окладу за посадами позивача відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови №704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Держприкордонслужби, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача є січень 2008 року, в якому постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, а не вересень 2015 року (наступний за місяцем переведення на іншу посаду позивача) чи інший базовий місяць.

Натомість, суд першої інстанції застосував ці норми вірно, звернув увагу на те, що проаналізувавши постанову Кабінету Міністрів України №1294 в період її дії з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, тобто періоду який охоплює період оскаржуваних правовідносин, суд вбачав незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно визнав січень 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Тож з огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позову з одночасним визначенням січня 2008 року як базового місяця для проведення індексації.

Відповідно до частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи, що при ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, то наявні підстави для скасування постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року та залишення в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року.

СУДОВІ ВИТРАТИ

З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі №420/4841/21скасувати, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов