Справа № 420/2946/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2946/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» ( місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6В, адреса для листування: 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 23/1, каб. 8) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 лютого 2022 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» ( місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6В, адреса для листування: 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 23/1, каб. 8) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2022/000007/2 від 16.01.2022 року та

- Визнати протиправним та скасувати картку відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2022/000011 від 16.01.2022 року, прийняті Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

Також, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» є імпортером здійснює ввезення на територію України транспортних засобів, згідно з чинним законодавством України.

Так, між позивачем та KOREA MOTORS SP (Республіка Корея) 05.06.2020 року було укладено контракт № 1205, відповідно до якого KOREA MOTORS SP, як продавець, зобов`язається передати у власність ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО», як покупцю, а останній зобов`язується оплатити та прийняти у власність транспортні засоби.

12.05.2021 року між сторонами контакту було укладено специфікацію № 1205/18 до контракту № 1205, в якій сторони затвердили характеристики, кількість, номенклатуру у вартість транспортних засобів (товару), що має бути поставлений (в загальній кількості 46 одиниць товару).

Серед переліку товару, що мав бути поставлений згідно зі специфікацією № 1205/18, були такі дві одиниці:

1. KIA K5, 2017 року виготовлення, KNAGS416BJA203856, країна виробника Республіка Корея, вартість 3800 дол. США;

2. HYUNDAI SANTA FE, 2015 року виготовлення, KMHSW81UBGU557698, вартість 6600 дол. США.

У пунктах 1.2 Специфікації № 1205/18 визначена загальна вартість всього обсягу товару в розмірі 226250,00 дол. США, та погоджено, що оплата здійснюється покупцем у розмірі 100% від загальної вартості.

Так, позивачем оплативши вартість вказаних одиниць товару, подало до митного органу митну декларацію (далі МД) № UA500100/2022/001455 від 15.01.2022 року, визначивши митну вартість за першим методом за ціною договору.

До митної декларації було надано вичерпний перелік документів, на підтвердження заявленої митної вартості товару.

15.01.2022 року позивачем було отримано повідомлення про надання додаткових документів щодо товару за вказаною МД.

Відповідно до повідомлення, позивачу запропоновано надати додаткові документи відповідно переліку.

Листом від 16.01.2022 року декларантом було надано на вимогу митного органу: специфікацію № 1205/18 від 12.05.2021 року до контракту № 1205 від 05.06.2020 року та платіжне доручення № 95 від 26.08.2021 року, а також зазначено, що декларант не планує надавати інших документів.

Так, 16.01.2022 року від митного органу надійшло повідомлення консультація, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що декларант не скористався правом на надання додаткових документів, щодо ціни що була сплачена, або підлягає сплаті, відповідно до п.1 ст. 55 МК України митну вартість товару, заявленого у МД буде скориговано.

Також, 16.01.2022 року позивачем було отримано від митного органу рішення про коригування митної вартості товару № UA500100/2022/000007/2 від 16.01.2022 року, відповідно до якого, митну вартість товару було скориговано, та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2022/000011 від 16.01.2022 року.

Позивач не погоджується із тим, що така консультація була проведена між митним органом та декларантом в розумінні ст. ст. 21 та 57 МК України, вважає його проведення формальним, оскільки відповідачем не враховані документи, подані позивачем 16.01.2022 року у відповідь на запит митниці.

Таким чином, позивач вважає, що митним органом не було проведено належної процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, та передчасно та безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації.

На думку позивача, заявлену митну вартість і правильність її визначення за першим методом підтверджують відомості специфікації № 1205/18 від 12.05.2021 та платіжне доручення. Надані позивачем документи містять усі необхідні числові показники, а також є достатніми, ті самі числові показники, що і митна вартість, заявлена позивачем за першим методом, містять митні декларації країни відправлення, також це підтвердив сам продавець, згідно з листом від 03.02.2022 року.

Також позивач зазначив, що посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС не можуть бути доказом заниження митної вартості товару в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості за ціною договору.

ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» не погоджуючись з прийнятим рішенням та карткою відмовою з мотивів їх протиправності та безпідставності звернулось до суду з даним позовом.

На виконання ухвали суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (віхд. № ЕП/8028/22 від 16.03.2022 року), відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що на виконання вимог ст. 54 МК України під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів: UA500100/2022/000007/2 від 16.01.2022 року, а саме:

1. Згідно з п.3.1 контракту від 05.06.2020 року № 1205 та п. 2 специфікації до контакту від 12.05.2021 року № 1205/18 оплата здійснюється протягом 180 днів з моменту завантаження товару на борт судна в Південній Кореї в розмірі 100% від загальної вартості, проте документів про оплату до митного оформлення не подано;

2. Згідно з контактом від 05.06.2020 року № 1205 він набуває чинності з моменту його підписання сторонами, а всі зміни та доповнення до контакту повинні оформлятись в письмовій формі і підписуватись уповноваженими на те особами обох сторін проте у наданих до митного оформлення документах відсутній такий реквізит як «як підпис продавця»;

3. У домашньому коносаменті від 09.10.2021 року № CIGSMACR2110SP01 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT PREPAID» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте до митного органу не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

4. У наданому до митного оформлення коносаменті від 09.10.2021 року № GMTMASCHR211001 додаткові аркуші що містять відомості про оцінювані товари до митного оформлення не подавались;

5. У наданому до митного оформлення листі розпорядженні ТОВ «Старк Ейдженсі» від 29.11.2021 року № 2611/501 відсутні відомості щодо оцінюваних товарів;

6. Копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та митних декларацій країни відправлення надано без перекладу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз мережі Інтернет, баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час є вищим: товар 1 7500 дол. США (МД від 14.12.2021 року № UA500100/2021/215672); товар 2 11400 дол. США (МД від 05.01.2022 року № UA500100/2022/000377). Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару 1 скориговано до рівня 7500 дол. США та товару 2 скориговано до рівня 11400 дол. США та відповідно до п.3 ст.53 МК України на підтвердження митної вартості декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Позивачем у свою чергу, було надано лист про не можливість надання витребуваних митним органом документів.

Оскільки, в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю, та у зв`язку з чим, митним органом були видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2022/000011 від 16.01.2022 року та роз`яснено вимоги виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

23.03.2022 року (вхід. № 12092/22) через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що опис зауважень відповідача до пакета документів та так званих розбіжностей у документах, не свідчить про помилковість заявлених числових показників митної вартості, дійсно сплачених позивачем на користь KOREA MOTORS SP.

29.03.2022 року (вхід. № ЕС/923/22) через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив відповідно до яких, відповідач наполягає на своїх позиціях та зазначає, що митним органом було прийнято рішення відповідно до норм чинного законодавства.

У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, підготовче засідання, призначене на 21 березня 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

Через канцелярію суду 22.03.2022 року (вхід. № ЕС/876/22) надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з введенням воєнного стану в країні.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 09 червня 2022 року у задоволенні заяви представника відповідача про зупинення провадження було відмовлено, задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи у письмовому провадженні, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО», , зареєстровано 30.06.2016 року, номер запису: 0058997.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» є 45.11 торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (а.с.17-21).

Так, судом встановлено, що 05.06.2022 року між KOREA MOTORS SP, як продавець та ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО», як покупець, було укладено контракт № 1205 (а.с.22-25).

Відповідно до п.1.1 Контракту, продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти у власність від продавця транспорті засоби.

Асортимент, кількість, ціна за одиницю, загальна сума, термін оплати та інші умови поставки товару визначаються у специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного контакту (п.1.2 Контакту).

Мито, платежі, банківські та інші витрати, пов`язані з виконанням даного контакту на території покупця, здійснюються за рахунок покупця, а на території продавця продавцем (п.2.2 Контакту).

Оплата кожної партії згідно специфікації товару здійснюється банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця. Валюта платежу долар США. Умови та термін оплати поставки товару визначаються у специфікаціях окремо по кожній партії поставки товару (п.3.1 Контакту).

Продавець постачає покупцю товар на умовах CFR Україна, Чорноморськ, Одеса, Южний (Incoterms-2010) (п.4.1 Контракту).

Разом з товаром продавець подає наступні документи: інвойс, пакувальні листи, BL (коносамент), документ, який посвідчує те, що автомобіль знято з обліку (п.4.3 Контракту).

Так, судом встановлено, що на виконання умов контакту № 1205 від 05.06.2020 року, між сторонами 12.05.2021 року було укладено специфікацію № 1205/18, відповідно до якої, п. 1 затверджено характеристики, кількість, номенклатура й вартість транспортних засобів, що поставляється відповідно до таблиці, серед яких вказані транспортні засоби:

- KIA K5, 2017 року виготовлення, шасі (рама) - № НОМЕР_1 , країна виробника Республіка Корея, вартість 3800 дол. США;

- HYUNDAI SANTA FE, 2015 року виготовлення, шасі (рама) - № НОМЕР_2 , країна виробника Республіка Корея, вартість 6600 дол. США.

Загальна вартість товару складає 226250,00 дол. США.

Згідно п.2 оплата здійснюється в розмірі 100% від загальної вартості, що складає 226250,00 дол. США (а.с.26-28).

Надалі, матеріалами справи підтверджено, що позивачем на виконання умов контракту до митного органу було подано електронну митну декларацію № UA500100/2022/001455 від 15.01.2022 року (а.с.29-31).

В якості супровідної документації, декларантом було надано до митного органу такі документи:

1. Рахунок-фактура № UA-203856 від 27.09.2021 року;

2. Рахунок-фактура № UA-557698 від 27.09.2021 року;

3. Коносамент № GMTMASCHR211001 від 09.10.2021 року;

4. Домашній коносамент № CIGSMACR2110SP01 від 09.10.2021 року з додатком;

5. Загальна декларація прибуття № 21UA13Z4 від 25.11.2021 року;

6. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 2828-22 від 13.09.2021 року;

7. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 13.09.2021 року;

8. Висновок № 3073/21 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 29.11.2021 року;

9. Висновок № 3195/21 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 11.12.2021 року;

10. Контракт № 1205 від 05.06.2020 року;

11. Специфікація № 1205/18 від 12.05.2021 року до контракту на поставку транспортних засобів;

12. Лист № 2611/502 від 29.11.2021 року;

13. Довідка № 2021-36894 від 29.11.2021 року;

14. Довідка № 2021-38106 від 13.12.2021 року;

15. Копія митної декларації країни відправлення 705 від 28.09.2021 року;

16. Копія митної декларації країни відправлення 707 від 28.09.2021 року (а.с.36-57).

15.01.2022 року позивачем було отримано повідомлення про надання додаткових документів щодо товару за вказаною МД (а.с.32-33), яким позивачу запропоновано надати додаткові документи відповідно переліку.

Також, судом встановлено, що відповідно до листа KOREA MOTORS SP від 03.02.2022 року генеральним директором було повідомлено та засвідчено факт 100% оплати вартості зазначеного у специфікації товару в сумі 10400 дол. США до моменту прибуття такого товару а порт поставки (а.с.64).

Листом від 16.01.2022 року декларантом було надано на вимогу митного органу: специфікацію № 1205/18 від 12.05.2021 року до контракту № 1205 від 05.06.2020 року та платіжне доручення № 95 від 26.08.2021 року, а також зазначено, що декларант не планує надавати інших документів.

Так, 16.01.2022 року від митного органу надійшло повідомлення консультація, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що декларант не скористався правом на надання додаткових документів, щодо ціни що була сплачена, або підлягає сплаті, відповідно до п.1 ст. 55 МК України митну вартість товару, заявленого у МД буде скориговано (а.с.34-35).

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 54 МК України під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією контролюючим органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів: UA500100/2022/000007/2 від 16.01.2022 року, а саме:

1. Згідно з п.3.1 контракту від 05.06.2020 року № 1205 та п. 2 специфікації до контакту від 12.05.2021 року № 1205/18 оплата здійснюється протягом 180 днів з моменту завантаження товару на борт судна в Південній Кореї в розмірі 100% від загальної вартості, проте документів про оплату до митного оформлення не подано;

2. Згідно з контактом від 05.06.2020 року № 1205 він набуває чинності з моменту його підписання сторонами, а всі зміни та доповнення до контакту повинні оформлятись в письмовій формі і підписуватись уповноваженими на те особами обох сторін проте у наданих до митного оформлення документах відсутній такий реквізит як «як підпис продавця»;

3. У домашньому коносаменті від 09.10.2021 року № CIGSMACR2110SP01 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT PREPAID» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте до митного органу не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

4. У наданому до митного оформлення коносаменті від 09.10.2021 року № GMTMASCHR211001 додаткові аркуші що містять відомості про оцінювані товари до митного оформлення не подавались;

5. У наданому до митного оформлення листі розпорядженні ТОВ «Старк Ейдженсі» від 29.11.2021 року № 2611/501 відсутні відомості щодо оцінюваних товарів;

6. Копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та митних декларацій країни відправлення надано без перекладу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз мережі Інтернет, баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час є вищим: товар 1 7500 дол. США (МД від 14.12.2021 року № UA500100/2021/215672); товар 2 11400 дол. США (МД від 05.01.2022 року № UA500100/2022/000377). Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару 1 скориговано до рівня 7500 дол. США та товару 2 скориговано до рівня 11400 дол. США та відповідно до п.3 ст.53 МК України на підтвердження митної вартості декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи (а.с.59-61).

Оскільки, в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю, та у зв`язку з чим, митним органом були видані картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2022/000011 від 16.01.2022 року та роз`яснено вимоги виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.62-63).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органудокументи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2022/000007/2 від 16.01.2022 року, а саме:

1. Згідно з п.3.1 контракту від 05.06.2020 року № 1205 та п. 2 специфікації до контакту від 12.05.2021 року № 1205/18 оплата здійснюється протягом 180 днів з моменту завантаження товару на борт судна в Південній Кореї в розмірі 100% від загальної вартості, проте документів про оплату до митного оформлення не подано;

2. Згідно з контактом від 05.06.2020 року № 1205 він набуває чинності з моменту його підписання сторонами, а всі зміни та доповнення до контакту повинні оформлятись в письмовій формі і підписуватись уповноваженими на те особами обох сторін проте у наданих до митного оформлення документах відсутній такий реквізит як «підпис продавця»;

3. У домашньому коносаменті від 09.10.2021 року № CIGSMACR2110SP01 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT PREPAID» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте до митного органу не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

4. У наданому до митного оформлення коносаменті від 09.10.2021 року № GMTMASCHR211001 додаткові аркуші, що містять відомості про оцінювані товари до митного оформлення не подавались;

5. У наданому до митного оформлення листі розпорядженні ТОВ «Старк Ейдженсі» від 29.11.2021 року № 2611/501 відсутні відомості щодо оцінюваних товарів;

6. Копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та митних декларацій країни відправлення надано без перекладу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Митним кодексом України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Стосовно тверджень відповідача про відсутність доказів оплати протягом 180 днів з моменту завантаження товару на борт судна в Південній Кореї в розмірі 100% від загальної вартості, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1.2 Контакту, асортимент, кількість, ціна за одиницю, загальна сума, термін оплати та інші умови поставки товару визначаються у специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного контакту.

Відповідно до п. 2 специфікації № 1205/18 до контракту на поставку транспортних засобів № 1205 від 05.06.2020 року оплата здійснюється в розмірі 100% від загальної вартості, що складає 226250,00 дол. США.

На підтвердження здійснення оплати за товар за вказаною МД до митного органу та суду надано платіжне доручення в іноземній валюті № 95 від 26.08.2021 року на суму 50000,00 дол. США.

Також, судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа KOREA MOTORS SP від 03.02.2022 року генеральним директором було повідомлено та засвідчено факт 100% оплати вартості зазначеного у специфікації товару в сумі 10400 дол. США до моменту прибуття такого товару в порт поставки (а.с.64).

При цьому, загальна вартість товару згідно специфікації №1205/18 від 12.05.2021 становить 226250,00 доларів США.

Вказане свідчить про оплату позивачем товару згідно специфікації №1205/18 від 12.05.2021, в том числі автомобілів, які декларувались позивачем у митній декларації № UA500100/2021/001455, що спростовує доводи відповідача про відсутність доказів оплати.

Стосовно тверджень відповідача, що згідно з контактом від 05.06.2020 року № 1205 він набуває чинності з моменту його підписання сторонами, а всі зміни та доповнення до контакту повинні оформлятись в письмовій формі і підписуватись уповноваженими на те особами обох сторін проте у наданих до митного оформлення документах відсутній такий реквізит як «підпис продавця», суд зазначає таке.

Відповідно до п. 9.4 вказаного Контакту сторони домовились про використання механічного або іншого копіювання, а також про використання факсимільного підпису як засобу підписання цього Контракту. Документи, підписані по факсу, мають юридичну силу.

Факсимільний підпис - це такий вид підпису, що виготовляється за зразком особистого підпису людини, і в подальшому може ставитися на документі у вигляді чорнильного відтиску, замінюючи процедуру підписування від руки.

А тому, суд зазначає, що твердження відповідача відсутній щодо відсутності такого реквізиту як «підпис продавця» є безпідставними, адже використання механічного або іншого копіювання, а також використання факсимільного підпису передбачено Контрактом підписаним обома сторонами.

Стосовно твердження відповідача, що у домашньому коносаменті від 09.10.2021 року № CIGSMACR2110SP01 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT PREPAID» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте до митного органу не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд зазначає таке.

Мито, платежі, банківські та інші витрати, пов`язані з виконанням даного контакту на території покупця, здійснюються за рахунок покупця, а на території продавця продавцем (п.2.2 Контакту).

Продавець постачає покупцю товар на умовах CFR Україна, Чорноморськ, Одеса, Южний (Incoterms-2010) (п.4.1 Контракту).

Разом з товаром продавець подає наступні документи: інвойс, пакувальні листи, BL (коносамент), документ, який посвідчує те, що автомобіль знято з обліку (п.4.3 Контракту).

Поняття CFR Incoterms (англ. Cost and Freight - вартість і фрахт), означає, що продавець зобов`язаний: - оплатити доставку і завантажити товари на транспортний засіб, а також здійснити оплату за фрахт судна відповідно до умов, наданими перевізником; - здійснити оплату послуг митниці, а у випадках, якщо товари призначені для експорту - оплатити відповідні мита; - покрити витрати з доставки товарів в порт призначення.

Тобто, саме на продавця покладено обов`язок зі сплати фрахту та доставки товару в місце призначення.

Також, суд зазначає, що контрактом прямо передбачено, які саме документи обов`язково надаються продавцем: інвойс, пакувальні листи, BL (коносамент), документ, який посвідчує те, що автомобіль знято з обліку. А тому, можна дійти висновку, що вимога відповідача про надання до митного органу документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів є безпідставною.

Стосовно твердження митного органу, що у наданому до митного оформлення коносаменті від 09.10.2021 року № GMTMASCHR211001 додаткові аркуші, що містять відомості про оцінювані товари до митного оформлення не подавались, суд зазначає, що контрактом передбачено вичерпний перелік документів, що надаються продавцем.

Відповідно до матеріалів справи Продавцем було надано коносамент від 09.10.2021 року № GMTMASCHR211001 та домашній коносамент від 09.10.2021 року № CIGSMACR2110SP01, які за своїм змістом є ідентичними, а тому можна визначити відомості про оцінювані товари відповідно до номерів шасі зазначених у переліку до домашнього коносаменту.

Стосовно твердження відповідача, що у наданому до митного оформлення листі розпорядженні ТОВ «Старк Ейдженсі» від 29.11.2021 року № 2611/501 відсутні відомості щодо оцінюваних товарів, суд зазначає що вони є безпідставними, адже в листі вказано номери шасі № НОМЕР_1 , що відповідає автомобілю KIA K5 та № НОМЕР_2 , що відповідає автомобілю HYUNDAI SANTA FE, відповідно до специфікації № 1205/18 від 12.05.2021 року.

Стосовно тверджень відповідача, що копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та митних декларацій країни відправлення надано без перекладу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування ст. 254 МК України, суд зазначає, що вказана норма права визначає, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Відтак, вимога митного органу про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Відповідно до п.7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказ Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 власник ТЗ або уповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД ( za140-07, 910а-2007-п ) (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності). У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення ТЗ, класифікації ТЗ згідно з УКТЗЕД (2371а-14, 2371б-14, 2371в-14, 2371г-14), митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.

Отже, під час митного оформлення транспортних засобів документами, які обов`язково подаються є також зокрема реєстраційні (технічні) документи на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом.

Позивачем під час митного оформлення автомобілів за митною декларацією №UA500100/2021/001455 подано копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та митних декларацій країни відправлення корейською мовою без їх офіційного перекладу українською, що позивачем не заперечується.

Однак, суд зазначає, що ненадання перекладу на українську мову вказаних документів не перешкоджало у визначенні митної вартості вказаних транспортних засобів.

Відтак, враховуючи обсяг наданих позивачем митному органу та до суду копій документів, суд вважає такі недоліки є несуттєвими, оскільки з них можна встановити митну вартість ввезених позивачем на територію України транспортних засобів.

Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

При цьому, відповідачем до суду подано заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій вказує, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 20000 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для позивача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі, не відповідає критеріям розумності, співрозмірності.

Розглянувши подану заяву з доданими до неї документами, а також заяву відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО», як клієнт та Адвокатським об`єднанням «СІ.ЕЛ.ЕС», як адвокатське об`єднання (далі АО), 22.01.2022 року уклало договір № 123 про надання професійної правничої (правової) допомоги, відповідно до п.1 якого, АО приймає на себе обов`язки з надання професійної правничої допомоги на підставі доручень клієнта.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано:

1) договір №123 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 22.01.2022, який укладено між адвокатським об`єднанням «СІ.ЕЛ.ЕС» та ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» (Клієнт) та додаткову угоду №4 від 03.02.2022, згідно яких розмір правової допомоги, наданої позивачу у даній справі становить 20000,00 грн;

2) акт-рахунок №4 від 08.02.2022 про сплату 50% гонорару, а саме 10000,00 грн;

3) платіжне доручення №708 від 10.02.2022:

4) акт приймання-передачі наданої АО «СІ.ЕЛ.ЕС.» професійної правничої (правової) допомоги від 03.04.2022;

5) детальний опис робіт від 03.04.2022, відповідно до якої позивачу надано наступну правову допомогу:

- проведення зустрічі з Клієнтом (в особі представника та керівника) з приводу обговорення спірних правовідносин між ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» та Одеською митницею, як ВП ДМСУ. Попереднє ознайомлення з первинною документацією, яка стосується спірних правовідносин;

- аналіз та дослідження наданих Клієнтом документів по взаємовідносинам між ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» та Одеською митницею, як ВП ДМСУ, з приводу митного оформлення товару за митною декларацією №UА500100/2021/001455. Запитування у Клієнта додаткових документів;

- зустріч з Клієнтом (в особі представника та керівника) з приводу проведення консультації з питань найбільш ефективного способу захисту його порушених прав та інтересів. Визначення, обговорення та затвердження обраного способу захисту порушених прав та інтересів Клієнта. Обговорення та погодження необхідності звернення до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, як ВП ДМСУ, про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

- складання та направлення адвокатського запиту № 322 від 07.02.2022 р. на адресу Одеської митниці, як ВП ДМСУ (включені поштові витрати);

- підготовка позовної заяви ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» до Одеського окружного адміністративного суду щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - загалом більше 32 роб. годин. Підготовка та засвідчення копій документів відповідно до вимог пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 для подачі в якості документального підтвердження наведених у позовній заяві посилань та тверджень ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО»;

- підготовка та подання заяви ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» до Одеського окружного адміністративного суду про приєднання доказу оплати судового збору за пред`явлення адміністративного позову з метою усунення недоліків позовної заяви;

- аналіз (вивчення) відзиву Одеської митниці, отриманого в дату 12.03.2022 р., загалом - 2 год;

- підготовка (складання) відповіді ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» на відзив Одеської митниці - 4 год. Направлення копії відповіді на відзив на адресу Одеської митниці (включені поштові витрати).

- підготовка (складання) клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та клопотання щодо розгляду справи у письмовому або спрощеному провадженні 1,5 год.

- аналіз (вивчення) заперечень Одеської митниці, отриманих у дату 29.03.2022 р., загалом - 1 год;

- підготовка (складання) клопотання про подання (приєднання) додаткових доказів та розподіл судових витрат у справі - 3 год.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг загальна вартість наданих послуг, за домовленістю сторін, склала 20000,00 грн, з яких оплачені 50% - 10000,00 грн.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, вже сформована судова практика з розгляду та вирішення таких справ.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Оцінивши наведений розрахунок витрат, з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними, та погоджується з клопотанням відповідача в частині зменшення витрат на правничу допомогу, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Тому, проведення зустрічі з клієнтом з приводу обговорення спірних правовідносин, аналіз та дослідження наданих клієнтом документів, зустріч з клієнтом з приводу проведення консультації з питань найбільш ефективного способу захисту його порушених прав та інтересів складання та направлення адвокатського запиту є фактично діями з підготовки позову та мають охоплюватися саме витратами на підготовку позову, тобто суд вважає, що ці дії не є неминучими, а тому у відшкодуванні таких витрат слід відмовити.

Суд зазначає, що факт складання позову й включає в себе необхідність опрацювання законодавчої бази та доказів, формування правової позиції та підготовку відповідних документів.

Щодо відшкодування витрат на підготовку адміністративного позову та процесуальних документів, а саме: підготовка та засвідчення копій документів відповідно до вимог пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 для подачі в якості документального підтвердження наведених у позовній заяві посилань та тверджень ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО»; підготовка та подання заяви ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» до Одеського окружного адміністративного суду про приєднання доказу оплати судового збору за пред`явлення адміністративного позову з метою усунення недоліків позовної заяви; аналіз (вивчення) відзиву Одеської митниці, отриманого в дату 12.03.2022 р., загалом - 2 год; підготовка (складання) відповіді ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» на відзив Одеської митниці - 4 год. Направлення копії відповіді на відзив на адресу Одеської митниці (включені поштові витрати); підготовка (складання) клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та клопотання щодо розгляду справи у письмовому або спрощеному провадженні 1,5 год.; аналіз (вивчення) заперечень Одеської митниці, отриманих у дату 29.03.2022 р., загалом - 1 год; підготовка (складання) клопотання про подання (приєднання) додаткових доказів та розподіл судових витрат у справі - 3 год. є неминучими, але вони є необґрунтовано завищеними за витраченим часом, з урахуванням категорії даної справи, невеликої кількості застосованого законодавства та доказів по справі, а тому належать зменшенню.

З урахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичними та неминучими витратами на виконання цих робіт є сума 2000 грн., яка й належить відшкодуванню.

Суд зазначає, що відсутні чіткі правові критерії оцінки визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, розрахунок наданих послуг та категорію даної справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, наявність сформованої судової практики з розгляду даної категорії справ, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 2000 грн., а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» ( місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6В, адреса для листування: 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 23/1, каб. 8) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA500100/2022/000007/2 від 16.01.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмову Одеської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2022/000011 від 16.01.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» ( місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6В, адреса для листування: 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 23/1, каб. 8) судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко