Справа № 240/5455/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 червня 2022 року м. Житомир справа № 240/5455/22

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні клопотання сторін в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Булуя Ігоря Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов вказаний позов, у якому ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення, винесене Державним кадастровим реєстратором міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Булуя Ігорем Васильовичем від 29.11.2021 № РВ-021 про відмову у виправленні помилок у Державному земельному кадастрі;

- зобов"язати Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Булуя Ігоря Васильовича внести виправлення до Державного земельного кадастру в опис меж земельної ділянки загальною площею 0,0600 га з кадастровим номером :02:001:1563, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі поданої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Ухвалою суду від 24.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом із відзивом на адресу суду надійло клопотання про витребування у Житомирського адміністративного суду адміністративної справи № 240/12012/19 та клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог Станішівську територіальну громаду.

Щодо клопотання відповідача про витребування у Житомирського адміністративного суду адміністративної справи № 240/12012/19, суд зазначає наступне.

Статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Окрім цього, частинами 1,2 статті 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч вказаним приписам КАС України, клопотання відповідача про витребування судової справи для дослідження судом не відповідає інституту доказів та доказування в адміністративному судочинстві, оскільки кожен документ адміністративної справи за своєю правовою природою є доказом і сторона має здійснити усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу, а у разі неможливості його подання, звернутися із клопотанням про витребування конкретного доказу із відповідним обгрунтуванням відповідно до статті 80 КАС України.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача про витребування судової справи для огляду задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог Станішівську територіальну громаду, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 КАС України якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Зважаючи на характер матеріально-правового спору, суд дійшов висновку про необгрунтованість клопотання відповідача про залучення третьої особи до участі в адміністративній справі та недоведеність підстав для залучення в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Окрім цього, разом із відповіддю на відзив, позивача подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши подане клопотання, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як встановлено частиною четвертою статті 12 КАС України, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Цей перелік є вичерпним. Спір, що є предметом розгляду у даній адміністративній справі, не підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Як визначено частиною другою статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Даний спір не належить до тих, що визначені у частині четвертій статті 257 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження, суд врахував вимоги частини третьої статті 257 КАС України, зокрема категорію та складність справи, відсутність необхідності призначати експертизу чи викликати свідків у справі.

Представник відповідача не обґрунтував, які є перешкоди для об`єктивного встановлення усіх обставин у даній справі та яким чином розгляд справи у загальному позовному провадженні цьому сприятиме.

Відтак, сторони не позбавлені можливості подачі доказів на підтвердження своєї позиції або письмових пояснень.

Додатково слід врахувати, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває.

Відповідно до рішення зборів суддів Житомирського окружного адміністративного суду запроваджено ряд організаційних заходів щодо роботи суду в умовах воєнного стану, зокрема тимчасово зупинено розгляд адміністративних справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 49, 79, 80, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача клопотання про витребування у Житомирського адміністративного суду адміністративної справи № 240/12012/19 - відмовити.

У задоволенні клопотання відповідача клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог Станішівську територіальну громаду - відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.Ю. Романченко