Справа № 120/3746/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 червня 2022 р. Справа № 120/3746/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо неврахування періодів роботи 1991-1996 роки та 2001-2005 роки на посаді "доярка" та 2006-2021 роки на посаді "оператор машинного доїння" у ПСП "Гнатківське" та ТОВ "Агрокомплекс"Зелена долина" до пільгового стажу та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

З метою зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу та призначення з 11.01.2022 пенсії за віком па пільгових умовах, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.05.2022 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

20.05.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що 11.01.2021 позивач звернулась до Головного управління із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до п. 5 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

18.01.2021 Головним управлінням було здійснено зустрічну перевірку щодо достовірності та обґрунтованості видачі довідок ОСОБА_1 для призначення пенсії від 16.11.2021 №1940 за період 01.01.2006 по 16.01.2021 та від 09.12.2021 № 2207 за період 1990-1996, 2001-2005, виданих ТОВ АК "Зелена Долина" смт. Томашпіль Тульчинського району.

Після опрацювання наданих документів, до стажу роботи "дояркою" не зараховано періоди роботи позивача у 1991-1996 роках та в 2001-2005 роках згідно з довідкою від 09.12.2021 №2027, та переробленою довідкою від 18.01.2022 №91, у 2006-2021 роках згідно з довідкою від 16.11.2021 №1940, оскільки відсутні відомості про виконання норм обслуговування.

В підставі видачі довідок та в акті перевірки від 18.01.2022 №0200-1103-1/307 не зазначено документи, які підтверджують встановлення норм обслуговування та їх виконання позивачем.

Тому, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частий 5 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу роботи дояркою - 20 років.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу відповідач заперечує, з огляду на те, що кількість витраченого адвокатом часу для відповідної правової послуги є завищеною, оскільки справа є незначної складності.

25.05.2022 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких викладено спростування заперечень відповідача.

10.06.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов лист із рішенням №36 від 08.02.2022, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

11.01.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із п. 5 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ".

Рішенням від 08.02.2022 за №36 відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи дояркою (оператором машинного доїння) 20 років.

Листом від 17.02.2022 за №0200-0216-8/14572 відповідачем повідомлено про те, що до стажу роботи дояркою позивачу не зараховано періоди роботи у 1991-1996 роках та в 2001-2005 роках, згідно з довідкою від 09.12.2021 №2027, та переробленою довідкою від 18.01.2022 №91, у 2006-2021 роках згідно з довідкою від 16.11.2021 №1940, оскільки відсутні відомості про виконання норм обслуговування. В підставі видачі довідок та в акті перевірки від 18.01.2022 №0200-1103-1/307 не зазначено документи, які підтверджують встановлення норм обслуговування та їх виконання заявницею.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо неврахування періодів роботи до пільгового стажу та відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що спір виник у зв`язку із не зарахуванням позивачу періодів роботи у 1991-1996 роках, 2001-2005 роках та 2006-2021 роках на посаді доярки з метою призначення пенсії на пільгових умовах.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з 5. 2 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни у п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" та викладено їх в такій редакції:

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Суд зазначає, що згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.91 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу підпунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на час звернення з заявою до відповідача позивач мала страховий стаж 37 років 11 місяців.

Відмовляючи у призначені позивачу пільгової пенсії відповідач, вказав що стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відсутній.

Разом з тим, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , зокрема на арк.18 (а.с. 9) позивач з 1990 року по 1996 рік працювала на посаді доярки та з 2002 року по 2006 рік й надалі - дояркою та оператором машинного доїння (а.с. 8-9). Станом на 18.01.2022 позивач продовжує працювати оператором машинного доїння в ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина", про що вказано в акті Головного управління Пенсійного фонду України №0200-1103-1/307 від 18.01.2022.

Відповідно до архівних довідок КУ "Томашпільський трудовий архів" від 02.11.2021 №№ 463, 464, 465, 466 та довідки ТОВ "Агрокомплекс Зелена Долина" від 09.12.2021 №2207, позивач працювала дояркою у періоди з 1991-1996, 2001-2005. Вказані довідки видані на підставі книг нарахування заробітної плати працівників КСП "Гнатківське" та книг обліку трудового стажу та заробітку працівників.

Також в акті Головного управління Пенсійного фонду України №0200-1103-1/307 від 18.01.2022, що складений за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії відповідач підтверджує відпрацьовані дні роботи позивача на посаді доярки з 1990 року по 2005 рік.

З даного акта також вбачається, що розрахунковими відомостями по оплаті праці ОСОБА_1 підтверджується факт обслуговування останньою корів по 2021 рік.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7, згідно з яким до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "доярка" та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт дояркою, досягнення відповідного віку, а також наявність стажу дояркою понад 20 років.

Підтвердженням того, що позивач працювала повний робочий день дояркою в періоди 1991-1996 рр., 2001-2005 рр. та оператором машинного доїння в період 2006-2021 рр. є записи в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 та наявні у матеріалах справи архівні довідки КУ "Томашпільський трудовий архів" від 02.11.2021 №№ 463, 464, 465, 466 та довідка ТОВ "Агрокомплекс Зелена Долина" від 09.12.2021 №2207, що відповідають вимогам законодавства і не потребують інших способів доведення цього факту.

Разом з тим, відсутність документів первинного обліку обслуговування тварин, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умова та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтвердних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вказані роки на відповідному підприємстві, де працювала позивач, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту роботи позивача повного робочого дня робіт за посадою доярка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року № 709/1360/17 та від 7 лютого 2019 року № 699/155/17.

При цьому суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України Права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

У пункті 54 Рішення ЄСПЛ у справі Пічкур проти України ЄСПЛ також зазначив про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що в даному випадку є порушення конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Дане право позивача є абсолютним та на нього не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління ПФУ у Вінницькій області щодо неврахування позивачу періодів роботи 1991-1996 роки та 2001-2005 роки на посаді "доярка" у ПСП "Гнатківське" та 2006-2021 роки на посаді "оператор машинного доїння" у ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина".

Разом з тим, суд зазначає про необхідність, у даному випадку, вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відповідача за №36 від 08.02.2022, яким відмовлено в призначені пенсії ОСОБА_1 , з огляду на відсутність необхідного стажу роботи дояркою (оператором машинного доїння) 20 років.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи 1991-1996 роки та 2001-2005 роки на посаді "доярка" у ПСП "Гнатківське" та 2006-2021 роки на посаді "оператор машинного доїння" у ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV з дня звернення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачу слід зарахувати до пільгового стажу роботи періоди роботи 1991-1996 роки та 2001-2005 роки на посаді "доярка" у ПСП "Гнатківське" та 2006-2021 роки на посаді "оператор машинного доїння" у ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з дати звернення до відповідача із відповідною заявою, а саме з 11.01.2022.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992,40 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо процесуального питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що 26.04.2022 між позивачем та адвокатом Балтаком О.О. укладено Договір № 01-26/04/22 про правову допомогу.

Предметом договору є зобов`язання адвоката надати правову допомогу клієнту, в обсягах, передбачених п. 2.1 цього Договору. Відповідно до п. 2.1 адвокат бере на себе зобов`язання надати позивачу комплекс юридичних послуг згідно чинного законодавства щодо визнання дій Головного управління ПФУ у Вінницькій області протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Вартість послуг по Договору становить 4500,00 грн.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як видно з попереднього (орієнтовного) розрахунок судових витрат від 29.04.2022 позивачеві такі юридичні послуги:

- юридичний аналіз поданих документів - 1 год;

- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини; формування правової позиції; консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи; аналіз судової практики у спірних правовідносинах - 1 год;

- підготовка та подання процесуальних документів по справі 3 год.

Всього на виконання зазначених робіт (послуг) адвокатом витрачено 5 годин вартість яких складає 4500,00 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №01 від 26.04.2022 позивач оплатила гонорар адвоката в сумі 4500,00 грн за надання правничої допомоги згідно з Договором.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно було пов`язані саме із розглядом цієї справи, а виконана адвокатом робота (надані послуги) знайшла своє відображення у матеріалах справи.

Отже, витрати позивача в розмірі 4500,00 грн на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та повністю доводяться належними і допустимим доказами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши адміністративний позов, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю даної справи, адже така є типовою.

Крім того, суд зауважує, що розгляд цієї справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), що додатково вказує на її малозначність.

Відтак, беручи до уваги предмет спору, складність справи, позицію відповідача щодо зменшення витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, що відповідатиме критеріям співмірності та вимогам розумності.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неврахування ОСОБА_1 періодів роботи 1991-1996 роки та 2001-2005 роки на посаді "доярка" у ПСП "Гнатківське" та 2006-2021 роки на посаді "оператор машинного доїння" у ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина" до пільгового стажу та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вийти за межі позовних вимог.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.02.2022 за № 36 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи 1991-1996 роки та 2001-2005 роки на посаді "доярка" у ПСП "Гнатківське" та 2006-2021 роки на посаді "оператор машинного доїння" у ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина" та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з її виплатою з 11.01.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код - НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100 м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ-13322403).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна