Справа № 360/1277/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2022 року Справа № 360/1277/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2022 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування до страхового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та загального стажу періодів роботи: 31.12.1986 по 15.06.1987 на посаді гірника підземного на видобувній ділянці в шахтоуправлінні Ровеньковське виробничого об`єднання Ровенькиантрацит, з 28.08.2012 по 31.08.2012 на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі шахта № 81 Київська Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, з 01.10.2014 по 30.11.2014, з 01.12.2014 по 30.04.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015, з 23.04.2016 по 30.04.2016, з 28.06.2016 по 30.06.2016, з 27.02.2017 по 28.02.2017, з 01.03.2017 по 23.03.2017 на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі Шахтоуправління Ровеньківське ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит та період з 31.06.1991 по 20.09.1991 на посаді робочого доріг в кооперативі Дорожник до загального стажу роботи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі поданої заяви від 17.01.2022 провести перерахунок страхового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувавши загального та до страхового стажу на підземних роботах періоди роботи з 31.12.1986 по 15.06.1987 на посаді гірника підземного на видобувній ділянці в шахтоуправлінні Ровеньковське виробничого об`єднання Ровенькиантрацит, з 28.08.2012 по 31.08.2012 на посаді гірника підземного 3 розраду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі шахта № 81 Київська Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, з 01.10.2014 по 30.11.2014, з 01.12.2014 по 30.04.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015, з 23.04.2016 по 30.04.2016, з 28.06.2016 по 30.06.2016, з 27.02.2017 по 28.02.2017, з 01.03.2017 по 23.03.2017 на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі Шахтоуправління Ровеньківське ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит та період з 31.06.1991 по 20.09.1991 на посаді робочого доріг в кооперативі Дорожник до загального стажу роботи.

В обґрунтування позову зазначено, що з 07.04.2017 позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах, як застрахованій особі, яка працювала повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

17.01.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області позивачем направлена заява в довільній формі в якій зазначив свої ідентифікаційні дані, та в повній мірі відобразив своє волевиявлення щодо зарахування конкретних періодів стажу до пільгового й щодо перерахунку пенсії, а саме просив в порядку позасудового врегулювання спору на підставі наявної в пенсійній справі сканкопії трудової книжки зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи: з 31.12.1986 по 15.06.1987 на посаді гірничого підземного на видобувній ділянці в шахтоуправлінні Ровеньковське виробничого об`єднання Ровенькиантрацит, з 28.08.2012 по 31.08.2012 на посаді гірника підземного 3 розраду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі шахта № 81 Київська Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, з 01.10.2014 по 30.11.2014, з 01.12.2014 по 30.04.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015, з 23.04.2016 по 30.04.2016, з 28.06.2016 по 30.06.2016, з 27.02.2017 по 28.02.2017, з 01.03.2017 по 23.03.2017 на посаді гірчичного прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі Шахтоуправління Ровеньківське ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит та період з 31.06.1991 по 20.09.1991 на посаді робочого доріг в кооперативі Дорожник до загального стажу роботи.

Та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно з урахуванням зазначених періодів роботи до пільгового та загального стажу роботи , з часу звернення з дійсною заявою, а саме з 17.01.2022.

28.01.2022 позивач отримав відповідь на подану заяву, яку вважає протиправною та безпідставною.

Відповідач позов не визнав подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 07.04.2017, як внутрішньо переміщена особа (довідка від 14.03.2017 №).

19.11.2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов адвокатський запит Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 щодо пенсійного забезпечення (вх. № 20061/8 від 19.11.2021).

Листом від 24.11.2021 вих. № 1200-0202-8/52591 ОСОБА_2 повідомлено інформацію.

Загальний стаж роботи складає 23 роки 8 місяців 13 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 8 років 4 місяці 14 днів (стаж враховано по 28.02.2017).

Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.07.2021 складає 2182,18 грн.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.09.1983 дати заповнення позивач працював в шахтоуправлінні «Ровеньківське» в/о «Ровенькиантрацит» в період з 31.12.1986 по 15.06.1987 в якості гірничого підземного на видобувній ділянці, з 16.06.1987 по 14.07.1988 в якості гірничого очисного забою підземним, отже до пільгового стажу роботи зараховано період з 16.06.1987 по 14.07.1988 згідно листа Держкомпраці СРСР від 29.11.1963 щодо роз`яснення, що провідні професії, зайняті на підземних роботах повний робочий день до 01.01.1992 на право зарахувати до пільгового стажу без вимог надання додаткових документів, підтверджуючих про те, що вони були зайняті на підземних роботах повний робочий день, що діяло на момент призначення пенсії.

До пільгового стажу зараховано періоди роботи в Ровеньківському шахтобудівельному управлінні тресту «Антрацитвуглебуд» з 17.12.1991 по 17.09.1993 та з 13.07.1994 по 10.04.1996 в якості гірничого підземного та прохідника підземного, згідно пільгових довідок від 13.02.2013 № 27 та від 18.11.2013 № 45, виданих ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» відокремленого підрозділу «Трест «Антрацитвуглебут».

Відповідно до індивідуальних відомостей по спеціальному стажу про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування до пільгового стажу зараховано періоди роботи: з 01.09.2012 по 30.09.2014, з 01.05.2015 по 31.05.2015, з 01.07.2015 по 22.04.2016, з 01.05.2016 по 27.06.2016 та з 01.07.2016 по 26.02.2017.

Не зараховано до пільгового стажу, у зв`язку відсутністю уточнюючих довідок про підтвердження пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 період роботи з 31.12.1986 по 15.06.1987 в якості гірничого підземного на видобувній ділянці, згідно норм пункту 20 Порядку підтвердження стажу.

Не зараховано до пільгового стажу, у зв`язку з відсутністю відомостей по спеціальному стажу періоди з 28.08.2012 по 31.08.2012, з 23.04.2016 по 30.04.2016, з 28.06.2016 по 30.06.2016 та з 27.02.2017 по 28.02.2017, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 періоди з 01.10.2014 по 30.11.2014 та з 01.03.2017 по 23.03.2017 (дата звільнення 23.03.2017 згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.09.1983 року дати заповнення).

Звертає увагу, що до загального стажу роботи не враховано періоди роботи, а саме: в кооперативі «Дорожник» з 31.06.1991 по 20.09.1991, у зв`язку з відсутністю підстав внесення запису (відсутня дата та номер наказу про звільнення) порушення вимог Інструкції 58 та періоди з 01.12.2014 по 30.04.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015 (записи зазначено в трудовій книжці), оскільки відсутні дані про нарахування заробітної плати в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

20.01.2022 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшло звернення позивача (вх.№290/М-1200-22 від 20.01.2022) стосовно пенсійного забезпечення.

Листом від 28.01.2022 вих. № 500-290/М-02/8-1200/22 позивачу надано відповідь, яка по суті містила інформацію, що раніше була надана на адвокатський запит ОСОБА_2 , листом Головного управління від 24.11.2021 за № 1200-0202- 8/52591.

07.02.2022 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області знов надійшов адвокатський запит Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 (вх. № 3128-8 від 07.02.2022) стосовно пенсійного забезпечення позивача.

Листом від 10.02.2022 вих. № 1200-0202-9/8774 ОСОБА_2 повідомлено, що оскільки заява (звернення) ОСОБА_1 не відповідає додатку № 1 до Порядку № 22-1 її зареєстровано та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян». Рішення, за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 від 20.01.2022 вх. № 290/М-1200-22 відповідачем не приймалось.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 23.02.2022 про відкриття провадження в адміністративній справі судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від 17.01.2022 довільної форми, яку направлено через відділення АТ «Укрпошта» 18.01.2022.

Листом від 28.01.2022 вих. № 500-290/М-02/8-1200/22 відповідач повідомив позивача, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.09.1983 позивач працював в шахтоуправлінні «Ровеньківське» в/о «Ровенькиантрацит» у період з 31.12.1986 по 15.06.1987 в якості гірничого підземного на видобувній ділянці, з 16.06.1987 по 14.07.1988 в якості гірничого очисного забою підземним, отже до пільгового стажу роботи зараховано період з 16.06.1987 по 14.07.1988 згідно листа Держкомпраці СРСР від 29.11.1963 щодо роз`яснення, що провідні професії, зайняті на підземних роботах повний робочий день до 01.01.1992 на право зарахувати до пільгового стажу без вимог надання додаткових документів, підтверджуючих про те, що вони були зайняті на підземних роботах повний робочий день, що діяло на момент призначення пенсії.

До загального стажу роботи не враховано періоди роботи в кооперативі «Дорожник» з 31.06.1991 по 20.09.1991, у зв`язку з відсутністю підстав внесення запису (відсутня дата та номер наказу про звільнення) порушення вимог Інструкції 58.

Не зараховано до пільгового стажу, у зв`язку відсутністю уточнюючих довідок про підтвердження пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 період роботи з 31.12.1986 по 15.06.1987 в якості гірничого підземного на видобувній ділянці, згідно норм пункту 20 Порядку № 637.

Не зараховано до пільгового стажу, у зв`язку з відсутністю відомостей по спеціальному стажу періоди: з 28.08.2012 по 31.08.2012, з 23.04.2016 по 30.04.2016, з 28.06.2016 по 30.06.2016 та з 27.02.2017 по 28.02.2017, у зв`язку з відсутністю відомостей по спеціальному стажу;

з 01.10.2014 по 30.11.2014 та з 01.03.2017 по 23.03.2017 у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1;

з 01.12.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 30.04.2015 та з 01.06.2015 по 30.06.2015 у зв`язку з відсутністю відомостей по спеціальному стажу та у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 07.02.2022.

Листом від 10.02.2022 вих № 1200-0202-9/8774 відповідачем повідомлено представника позивача про розгляд заяви позивача від 17.01.2022 в порядку норм Закону України «Про звернення громадян» у зв`язку з поданням заяви невстановленого зразка.

Відповідно до довідки виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 28.02.2017 № 536 позивач з 31.12.1986 по 14.07.1988 працював на посаді гірника підземного, гірника очисного забою підземного.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 28.02.2017 № 533 позивач працював: з 31.12.1986 по 05.02.1987 на посаді гірника підземного дільниці № 1, яка передбачена Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, з 06.02.1987 по 11.03.1987 проходив курси в УКК, з 12.03.1987 по 31.03.1987 на посаді гірника підземного дільниці № 1, яка передбачена Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 28.02.2017 № 534 позивач з 01.04.1987 по 11.05.1987 навчався на курсах УКК, працював з 12.05.1987 по 15.06.1987 працював на посаді гірника підземного дільниці № 1, яка передбачена Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 24.02.2017 № 466, позивач працював: з 28.08.2012 по 31.03.2012 на посаді гірника підземного дільниці з видобування вугілля № 2, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (08.2012 4 дні учбовий пункт), з 01.04.2012 по 28.01.2014 працював на посаді гірника підземного дільниці з видобування вугілля № 6, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 № 36.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 24.02.2017 № 467 позивач працював: з 29.01.2014 по 30.08.2014 на посаді прохідника підземного дільниці з видобутку вугілля № 6, 5, учбових підготовчих робіт, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, з 31.08.2014 по 31.01.2016 на посаді прохідника підземного дільниці з видобутку вугілля № 7, учбових підготовчих робіт, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, та з 01.02.2016 по 03.05.2016 на посаді прохідника підземного дільниці з видобутку вугілля № 1, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 24.02.2017 № 468 позивач працював з 04.05.2016 по 30.09.2016 на посаді прохідника підземного дільниці з видобутку вугілля № 4, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та з 01.10.2016 по теперішній час на посаді прохідника підземного дільниці з видобутку вугілля № 7, учбових підготовчих робіт, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 09.02.2017 № 213 позивач з серпня по грудень 2012 року отримував заробітну плату, з якої сплачено страхові внески.

Згідно з довідками про заробітну плату для обчислення пенсії виданими відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» №№ 331-333 від 02.02.2017 та №№ 603 - 605 від 06.03.2017 позивач з серпня 2012 року по вересень 2014 року, з жовтня 2014 року по травень 2015 року, з липня 2015 року по лютий 2017 року отримував заробітну плату.

Довідками виданими відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» №№ 470 - 472 від 24.02.2017, № 214 від 09.02.2017, № 249 від 21.02.2017, № 469 від 24.02.2017 підтверджено виходи (спуски) позивача на роботу за спірний період.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.09.1983 в межах спірних правовідносин, судом встановлено, що вона містить такі записи про роботу позивача:

з 31.12.1986 по 15.06.1987 на посаді гірника підземного на видобувній ділянці в шахтоуправлінні Ровеньківське виробничого об`єднання Ровенькиантрацит (записи 6, 7);

31.06.1991 по 20.09.1991 на посаді робочого доріг в кооперативі Дорожник до загального стажу роботи (записи 15-17);

з 28.08.2012 по 28.01.2014 на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем під землею Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, яка (запис 54-59);

з 29.01.2014 по 23.03.2017 на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит (запис 59-61).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2001-2017 роки за формою ОК-5 від 26.04.2017 за персоніфікованими відомостями номер облікової картки позивача в Реєстрі застрахованих осіб (в межах предмету позову) наявні відомості про страхувальників застрахованих осіб:

щодо сплати страхових внесків - за серпень 2012 року 4 дні, за жовтень - листопад 2014 року 30 та 31 день відповідно, за грудень 2014 року червень 2015 року включно відсутні відомості, з червень 2015 року відсутні відомості, за квітень 2016 року 30 днів, за червень 2016 року 30 днів, за лютий 2017 року 28 днів та за березень 2017 року 31 день;

щодо відомостей по спеціальному стажу з кодом підстави ЗП3014А2, ЗП3013А1 за серпень 2012 року відомості відсутні, за жовтень листопад 2014 року відомості відсутні, за грудень 2014 року квітень 2015 року включно відомості відсутні, за червень 2015 року відомості відсутні, за квітень 2016 року 22 дні, за лютий 2017 року 26 днів, за березень 2017 року відомості відсутні.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Закон № 1058-IV доповнено розділом XIV "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок №22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

За приписами пункту 1.9 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

За приписами пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд звертає увагу, що записи трудової книжки позивача містять відомості щодо призначення, переведення та звільнення позивача за спірні періоди, що є підтвердженням трудової діяльності позивача.

Згідно з Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був чинним до 26.01.1991 розділ 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1 "Підземні роботи" передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

Згідно з пунктом 1.1а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (який діяв до 03.08.2016), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 у розділ 1 Гірничі роботи пункт 1 включено: працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Надаючи оцінку записам трудової книжки щодо права позивача на зарахування до загального та пільгового стажу певних періодів роботи, суд зазначає таке.

Щодо твердження відповідача про не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 31.12.1986 по 15.06.1987, суд вказує.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, останній в період з 31.12.1986 по 15.06.1987 працював на посаді гірника підземного на видобувній ділянці в шахтоуправлінні Ровеньківське виробничого об`єднання Ровенькиантрацит (записи 6, 7).

Позивач звертаючись до відповідача із заявою надав, зокрема, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видані відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 28.02.2017 №№ 533, 534, з яких вбачається, що позивач за спірний період навчався на курсах УКК та працював на посаді гірника підземного дільниці № 1, яка передбачена Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173.

Зазначеним довідкам відповідачем надано оцінку, проте не зараховано до пільгового стажу періоду з 31.12.1986 по 15.06.1987, що не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи.

Тобто, вказані твердження є безпідставними, а спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до загального стажу періоду роботи з 31.06.1991 по 20.09.1991, суд зазначає.

Порядок ведення трудових книжок визначається наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58).

Так, згідно з п. п. 2.3, 2.4 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.93". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Тобто, враховуючи положення п. 2.3, 2.4 Інструкції № 58, записи про звільнення завіряються печаткою та повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до п. п. 2.6.-2.9 Інструкції № 58 про порядок ведення трудових книжок працівників у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Відповідно до абз. 2 пункту 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 Про трудові книжки працівників, цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок» покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 654/890/17, від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 11.07.2019 № 683/737/17.

Суд звертає увагу, що записи у трудовій книжці за вказаний період хоча і мають виправлення, проте здійснені у хронологічній послідовності відповідно до вказаної інструкції.

Суд наголошує, що саме на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання покладається відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставним посилання відповідача щодо відсутності дати наказу у записі про звільнення.

А тому, зазначений період підлягає зарахуванню до загального стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.10.2014 по 30.11.2014, з 01.12.2014 по 30.04.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015 та з 01.03.2017 по 23.03.2017 через не сплату страхових внесків, а також періоди з 28.08.2012 по 31.08.2012, з 23.04.2016 по 30.04.2016, з 28.06.2016 по 30.06.2016 та з 27.02.2017 по 28.02.2017 через відсутність відомостей по спеціальному стажу, суд виходить з такого.

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати свої права.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

За приписами статті 113 Закону № 1058-IV держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідно до статті 6 частини 2 пункту 1 пункту 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2001-2017 роки за формою ОК-5 від 26.04.2017 за персоніфікованими відомостями номер облікової картки позивача в Реєстрі застрахованих осіб (в межах предмету позову) наявні відомості про страхувальників застрахованих осіб: щодо сплати страхових внесків - за серпень 2012 року 4 дні, за жовтень - листопад 2014 року 30 та 31 день відповідно, за грудень 2014 року червень 2015 року включно відсутні відомості, з червень 2015 року відсутні відомості, за квітень 2016 року 30 днів, за червень 2016 року 30 днів, за лютий 2017 року 28 днів та за березень 2017 року 31 день.

Тобто, роботодавець, який перебував на тимчасово окупованій території не виконав обов`язку по сплаті внесків для відображення відомостей по спеціальному стажу до Пенсійного фонду України, а тому позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 17.07.2019 у справі № 144/669/17 та від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а.

Записами у трудовій книжці та індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) підтверджується робота позивача у спірний період з оплатою праці: січень листопад 2014 року, травень 2015 року, липень 2015 року - квітень 2017 року.

Судом встановлено, що відомості по спеціальному стажу з кодом підстави ЗП3014А2, ЗП3013А1 з серпня 2012 року по березень 2017 року відсутні: за серпень 2012 року, за жовтень листопад 2014 року, за грудень 2014 року квітень 2015 року включно, за червень 2015 року, за квітень 2016 року 22 дні, за лютий 2017 року 26 днів, за березень 2017 року.

Тобто, роботодавцем позивача визначено кількість днів роботи позивача при відповідних умовах праці, за які сплачено страхові внески.

Позивач за спірні періоди працював на підприємстві ВП "Шахта № 81 «Київська» ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" та в подальшому ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» місцезнаходження: Луганська область, м. Ровеньки.

Так, Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності Українита розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей».

02.09.2014 Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону № 1669 встановлено, що:

період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України;

територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Згідно з абзацом третім пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, визначається Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р) затверджено Перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення та Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», включено, зокрема, м. Ровеньки.

З наведеного, на думку суду, відповідач правомірно не врахував спірні періоди, оскільки роботодавець позивача перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, проте здійснював страхові внески про свідчать індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5).

Разом з цим, суд вважає, що наведені висновки не підлягають застосуванню до періоду серпень 2012 року, оскільки вказаний період роботи був до початку антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Суд акцентує, що відомості у довідках про заробітну плату щодо сплати ЄСВ суперечать відомостям Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), а тому у цій частині відомості довідок суд не приймає до уваги.

Суд звертає увагу, що відповідач залишив поза увагою той факт, що ним частково зараховано період роботи позивача з 01.09.2012 по 30.09.2014 за час роботи з 28.08.2012 по 23.03.2017.

Щодо звернення позивача із заявою невстановленого зразка, суд зазначає таке.

Наведені норми свідчить про те, що відповідач після звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії повинен був перевірити документи та, у разі відсутності необхідних документів, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення необхідних документів у тримісячний строк з дня подання заяви. За результатами розгляду заяви відповідач повинен прийняти обґрунтоване рішення.

Разом з цим відповідач в порушення норм Порядку № 22-1, отримавши заяву позивача від 17.01.2022 розглянув її в порядку Закону України "Про звернення громадян", без прийняття обґрунтованого рішення.

Аналіз змісту заяви позивача очевидно дає змогу оцінити намір заявника, а саме здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням спірних періодів.

Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17, від 27.11.2019 у справі № 748/696/17, від 26.02.2020 у справі № 541/543/17-а та від 16.12.2021 у справі № 500/1879/20.

Суд наголошує, що позивач є особою похилого віку та відноситься до незахищеної версти населення.

Відповідно до статті 22 Основного Закону держави, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Частина третя статті 22 Конституції України підкреслює, що за прийняття нових законів або при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами статті 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.

Суд звертає увагу, що записи трудової книжки позивача містять відомості щодо призначення, переведення та звільнення позивача за спірні періоди, що є підтвердженням трудової діяльності позивача.

Отже, суд доходить висновку щодо наявності підстав для захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача, з прийняттям за наслідками його розгляду рішення відповідно до вимог законодавства, з урахуванням висновків суду.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 у справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (№ рішення в ЄДРСР 54398764).

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У межах спірних правовідносин належним, достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2022 з прийняття обґрунтованого рішення, з урахуванням висновків, викладених у даному рішенні.

При прийнятті рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 16.12.2021 у справі № 500/1879/20.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн.

Як вже вказано судом, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії, як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Дуванової Людмили Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок раніше призначеної пенсії від 17.01.2022 за вхідним № 290/М-1200-22 від 20.01.2022 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок раніше призначеної пенсії від 17.01.2022 за вхідним № 290/М-1200-22 від 20.01.2022 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, з прийняття обґрунтованого рішення, з урахуванням викладених висновків суду.

В іншій частині вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива