Справа № 380/1744/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1744/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Посмітюх К.Т.,

за участі:

представника позивача не прибув,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал» про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал» (далі ТзОВ «Агрокапітал», відповідач), у якому просить стягнути кошти платника податків ТзОВ «Агрокапітал» з усіх рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 4771983,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 4771983,01 грн. Вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 31.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 31.01.2022 направлено відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Частиною 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У встановлений законом та судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Таким чином, суд на підставі ч. 6 ст. 162 КАС дійшов висновку проводити розгляд справи на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд зазначає, що судові засідання, призначені на 15.02.2022 , 09.05.2022, 31.05.2022 відкладалися судом у зв`язку з неявкою сторін.

В судове засідання, яке призначене на 21.06.2022, сторони не прибули, були належним чином та завчасно повідомлені про розгляд справи, про що свідчать відповідні наявні у справі докази. Повістка про виклик у судове засідання, яке призначено на 21.06.2022 позивачу скеровувалася на електронну пошту, що підтверджується звітом про доставку електронного листа. У свою чергу відповідач повідомлявся про дату судового засідання засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявних у матеріалах справи конвертом. Проте, поштове відправлення повернуто на адресу суду у зв`язку із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ч.1, 9 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи належне повідомлення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Агрокапітал» є юридичною особою () та зареєстроване за адресою:м. Львів, вул. Наукова, 7Д.

Судом встановлено, що згідно детального розрахунку податкового боргу, у ТзОВ «Агрокапітал» наявний податковий борг у сумі 4771983,01 грн.

Вищезазначений податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становлять нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2020, яким визначено суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 3724051,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 931013,00 грн.

Крім того, на суму нарахованого, але своєчасно не сплаченого грошового зобов`язання була нарахована в автоматичному режимі пеня згідно інтегрованої картки платника податків становить 116919,01 грн.

Рішення контролюючого органу скеровувалось на податкову адресу платника податків у визначеному Податковим кодексом України (далі ПК України) порядку, та ним не оскаржувалось.

З матеріалів справи видно, що відповідач суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені ПК України строки не сплатив.

Крім того, судом встановлено, що позивач скеровував на адресу ТзОВ «Агрокапітал» податкову вимогу від 02.04.2020 №23156-10 на актуальну на той час адресу: 01014, м. Київ, Печерський район, вул. Командарма Камєнєва, буд.4-А, кв.2, проте рекомендоване поштове повідомлення було повернуто на адресу контролюючого органу.

Оскільки податковий борг відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Згідно статті 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються ПК України.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права:

Відповідно до пп. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 54.3.1 пункту 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Крім того, згідно п.п. 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57 ПК України).

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. ст. 20 ПК України).

У відповідності до п. 1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов`язання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 ПК України.

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пп. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункти 95.3, 95.4 статті 95 ПК України).

Аналізуючи наведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд зазначає , що податковий борг ТзОВ «Агрокапітал» на загальну суму 4771983,01 грн. виник внаслідок несплати у встановлені ПК України строки узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, в тому числі нарахована пеня.

З метою сплати відповідачем податкового боргу податковий орган скеровував на адресу ТзОВ «Агрокапітал» податкову вимогу форми «Ю» від 02.04.2020 №23156-10 адресу відповідача.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Статтею 42 Податкового кодексу України врегульовано питання листування платників податків та контролюючих органів.

Слід зазначити, що у відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Доказів того, що відповідач повідомляв позивача про зміну податкової адреси суду не надано.

Також суд зазначає, що податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов`язання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

Отже, оскільки відповідачем податковий боргу сплачено не було, заборгованість перед бюджетом залишається не погашеною.

Відповідач доказів протилежного суду не надав.

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення з ТзОВ «Агрокапітал» податкового боргу з рахунків у банках є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на наведене, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення інших судових витрат, ніж сплата судового збору, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал» (; місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Наукова, 7Д) до бюджету податковий борг у загальній сумі 4771983,01 (чотири мільйони сімсот сімдесят одну тисячу дев`ятсот вісімдесят три) гривні 01 коп., які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.06.2022.

Суддя Потабенко В.А.