Справа № 285/1256/22
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/1256/22

провадження у справі № 2-а/0285/26/22

30 червня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….....Літвин О. О.,

секретаря…………………….....Клечковської М. М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області

інспектора СРПП Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області Левчука Ярослава Васильовича,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАА №948639 від 12.04.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постанова є незаконною, оскільки відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи; не надано жодного доказу на підтвердження того, що він порушив правила дорожнього руху.

Сторони до суду не прибули, в письмових заявах просили розглянути справу без їх участі.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Від Головного Управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач інспектор Левчук Я. В. в засіданні від 17.05.2022 пояснював, що 12.04.2022 спільно з колегою та представниками військкомату були в добовому наряді, під час якого зупинили автомобіль Міцубісі з іноземною реєстрацією для перевірки останньої. Водій ОСОБА_1 , який виявився військовослужбовцем, не мав при собі ні полісу обов`язкового страхування, ні реєстраційного документу на транспортний засіб та, окрім того, мав ознаки алкогольного сп`яніння, які підтвердились у подальшому на місці та в лікарні. В той день на нього також було складено протокол за ст.130 КУпАП, який знаходиться у провадженні суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №948639 від 12.04.2022 (далі - постанова) позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2.ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 12.04.2022 об 11 год. в м. Новоград-Волинський Житомирської області по вул. Сагайдачного керував транспортним засобом Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі за текстом - Автомобіль), не маючи при собі (не пред`явив) поліс обов`язкового страхування, реєстраційний документ та не ввімкнув аварійну сигналізацію під час зупинки.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), згідно з п.1.9. яких особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 ПДР водій повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на вимогу поліцейського пред`явити його для перевірки. За приписами ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка, окрім іншого, не має при собі документів, зазначених вище, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 9.9«б» ПДР встановлює, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

За приписами ч.2 ст.122 КУпАП, користування зовнішніми освітлювальними приладами з порушенням вимог відповідних стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч.1 ст.126КУпАП.

При цьому слід зазначити, що відповідно до положень закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Частиною 2 ст.257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає про відсутність обов`язку відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення. Позаяк, розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені ч.1 ст.126 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абз.2 ст.258 КУпАП та п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З наданого відповідачем та оглянутого судом відеозапису слідує, що при оформленні адміністративних матеріалів ОСОБА_1 роз`яснювались його права і суть правопорушення, з яким він не був згідний, однак яке не спростував і підтвердив, що дійсно при собі не мав полісу обов`язкового страхування та реєстраційного документу на транспортний засіб. З фотосвітлини на диску вбачається, що в Автомобілі під час зупинки аварійна світлова сигналізація не ввімкнена. Зазначене також підтверджено і матеріаламисправи по ст.130 КУпАП (№285/1241/22), що витребовувались судом.

Інструкцією №1395 та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Встановлено, що відповідачем були використані і вичерпані усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення.

Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, - і порушень цих принципів відповідачами встановлено не було.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте позивачем не спростовано факту порушення ним правил дорожнього руху 12 квітня 2022 року та відповідно факту вчинення адміністративного правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126КУпАП. На думку суду, його позиція щодо невизнання вини, обумовлена розумінням безповоротності накладення адміністративного стягнення.

Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в постанові, наведено не було, а тому порушень вимог закону поліцейським під час її складання не вбачається.

В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відтак, суд вважає, що дії поліцейського відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Окрім того, відповідачем у справах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення є посадова особа, яка таку постанову винесла, а не орган, в якій вона працює, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача до Управління Національної поліції в Житомирській області є безпідставними та також не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 8-15, 77, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, - суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області, інспектора СРПП Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області Левчука Ярослава Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя О.О.Літвин