Справа № 120/5234/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 червня 2022 р. Справа № 120/5234/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні питання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького апеляційного суду, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницького апеляційного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 23.05.2022 року дану позовну заяву прийнято до провадження та визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З аналізу наявних матеріалів справи, суд зазначає, що скасовуючи судові рішення Вінницького окружного та Сьомого апеляційного адміністративних судів та направляючи справу на новий судовий розгляд, Верховний Суд у постанові від 28.04.2022 року вказав, що "для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам попередніх інстанцій потрібно з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні обмежень при виплаті суддівської винагороди, передбачених ч.1,3 ст. 29 Закону №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (зі змінами, внесеними Законом №553-ІХ «Про внесення змін до закону України про Державний бюджет України на 2020 рік»), відтак визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи відповідач (другий відповідач).

Суд зазначає, що причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку, невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю ДСА України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; ст. 148 Закону №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів»), відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено права особи (судді)".

Отже, у постанові від 28.04.2022 року суд касаційної інстанції вказав на необхідності під час розгляду справи з`ясувати роль Державної судової адміністрації України у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами, а також визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі.

З огляду на викладене, суд зазначає.

Згідно ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Так, предметом спору у даній справі є невиплата суддівської винагороди в повному обсязі.

За правилами ч. 3,4 ст.148 Закону №1402-VIII ДСА України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА України.

Відповідно до ст. 149 Закону № 1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Зважаючи на наведені положення ст. 148, 149 Закону № 1402-VIII у зіставленні з положеннями ч. 1, 2, 5 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. Відповідач як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі (на 2020 рік).

За відсутності відповідних доказів, не має підстав у категоричній формі стверджувати, що обсяг асигнувань відповідачу було зменшено після набрання чинності Законом № 553-ІХ. Водночас, згадане правове регулювання дає підстави вважати, що застосування (відповідачем) обмежень, передбачених ст. 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ) при виплаті позивачу суддівської винагороди, могло бути обумовлено, окрім іншого, меншим обсягом бюджетних асигнувань відповідачеві на оплату праці суддівського корпусу (протягом спірного періоду), що своєю чергою передбачає безпосередню участь також і ДСА України у цьому процесі (мається на увазі виділення відповідному суду бюджетних коштів на виплату суддівської винагороди).

Відтак, суд вважає за доцільне залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ДСА України , адже рішення у даній справі може вплинути на її права та/або інтереси.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Цей принцип визначає особливості адміністративного судочинства і полягає у більш активній ролі суду: саме на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для всебічного з`ясування обставин у справі. Отже, адміністративний суд має повністю встановити обставини справи, щоб на засадах верховенства права ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Отже, положеннями КАС України передбачено можливість суду витребовувати докази з власної ініціативи.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом оскарження визначено дії Вінницького апеляційного суду щодо нарахування та виплати позивачеві у період з 18.04.2020 року до 28.08.2020 року суддівської винагороди із застосуванням обмеження її розміру на підставі ст. 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" із змінами, внесеними згідно із Законом України №553-IX від 13 квітня 2020 року.

Як зазначалось судом вище, ДСА України як розпорядник бюджетних коштів затверджує кошторис та план асигнувань апеляційних загальних судів, вносить зміни щодо зменшення або збільшення видатків на виплату суддівської винагороди, зокрема, й суддям Вінницького апеляційного суду.

Водночас, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували те, що у період з 18.04.2020 року по 28.08 2020 року у кошторисі Вінницького апеляційного суду були передбачені кошти для виплати суддям цього суду суддівської винагороди в повному обсязі, тобто без застосування обмеження, передбаченого ст. 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".

Відтак, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи суд дійшов висновку витребувати у Вінницького апеляційного суду належним чином засвідчену копію затвердженого кошторису та плану асигнувань Вінницького апеляційного суду на 2020 рік в частині обсягу видатків на виплату суддівської винагороди станом на початок бюджетного року, а також інформацію про те, чи вносилися зміни до затвердженого кошторису та плану асигнувань Вінницького апеляційного суду на 2020 рік щодо зменшення обсягу видатків на виплату суддівської винагороди суддям Вінницького апеляційного суду у зв`язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 року та зміст таких змін (у разі наявності).

Керуючись ст. 12, 48,72, 80, 181, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державну судову адміністрацію України.

Встановити третій особі 2-денний строк, з дня отримання даної ухвали, для подання пояснень на позовну заяву в порядку ст. 165 КАС України. У зазначений строк третя особа має право надіслати суду пояснення на позовну заяву, які повинні відповідати вимогам ст. 162 КАС України, а також докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються пояснення, якщо такі докази не надані позивачем.

Одночасно з надісланням (наданням) пояснень до суду, копія пояснень та доданих до них документів повинні бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання третьою особою пояснень у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Витребувати у Вінницького апеляційного суду належним чином засвідчену копію затвердженого кошторису та плану асигнувань Вінницького апеляційного суду на 2020 рік в частині обсягу видатків на виплату суддівської винагороди станом на початок бюджетного року, а також інформацію про те, чи вносилися зміни до затвердженого кошторису та плану асигнувань Вінницького апеляційного суду на 2020 рік щодо зменшення обсягу видатків на виплату суддівської винагороди суддям Вінницького апеляційного суду у зв`язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 року та зміст таких змін (у разі наявності).

Витребувані докази надати суду до 15.07.2022 року.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача також направити копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна