Справа № 500/1894/22
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1894/22

27 червня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом № 1900-0207-8/31114 від 21.10.2021 про відмову у призначенні позивачу ОСОБА_1 пенсії по віку та зарахування до її страхового стажу період роботи в колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці згідно трудової книжки НОМЕР_1 виданої від 01.05.1983 по 31.05.2005 та періоди роботи згідно архівних довідок № 1044 від 01.07.2020, № 1045 від 01.07.2020, № 1046 від 01.07.2020, період догляду за дитиною з 11.05.1984;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу ОСОБА_1 до її страхового стажу період роботи в колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці згідно трудової книжки НОМЕР_1 виданої від 01.05.1983 по 31.05.2005 та періоди роботи згідно архівних довідок № 1044 від 01.07.2020, № 1045 від 01.07.2020, № 1046 від 01.07.2020, період догляду за дитиною з 11.05.1984, та призначити пенсію по віку і провести перерахунок пенсії з моменту її звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 12.10.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.10.2021 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0207-8/31114 від 21.10.2021 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, мотивуючи відсутністю достатнього стажу роботи. Однак до страхового стажу позивача зараховано не всі періоди роботи, зокрема в колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці згідно трудової книжки НОМЕР_1 виданої від 01.05.1983 по 31.05.2005 та періоди роботи згідно архівних довідок № 1044 від 01.07.2020, № 1045 від 01.07.2020, № 1046 від 01.07.2020, період догляду за дитиною з 11.05.1984.

Беручи до уваги те, що факт роботи ОСОБА_1 у вказаний період підтверджується відомостями трудової книжки, архівними довідками, формальні неточності у яких не можуть бути підставою для обмеження у реалізації конституційного права на соціальний захист, позивач вважає відмову в призначені пенсії протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 16.05.2022 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що листом №1900-0207-8/31114 від 21.10.2021 позивачу повідомлено про відмову у призначенні пенсії, оскільки його страховий стаж становить 15 років 4 місяці 4 дні, що є меншим за необхідний 28 років. На титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 позивача (дата заповнення 01.05.1983) відсутні дата народження та особистий підпис працівника, окрім того прізвище та ім`я " ОСОБА_2 " не відповідає даним паспорта " ОСОБА_1 ", тому дана трудова книжка не може братися до уваги при обчисленні страхового стажу. Архівні довідки про трудовий стаж №1044, 1045, 1046 від 01.07.2020, видані Гусятинським трудовим архівом, не є належними доказами для підтвердження трудового стажу, оскільки інформація, зазначена у них, не відповідає паспортним даним, а саме не співпадає ім`я. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13), протягом трудової діяльності працювала на різних посадах, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_2 від 25.07.1980 (а.с.19-20) та ДХ №329343 від 01.05.1983 (а.с.14-18), зокрема в колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці з 01.03.1983 по 31.03.2005.

Відповідно до архівних довідок №1044, 1045, 1046, №1048, №1049, виданих 01.07.2020 Гусятинським трудовим архівом, у документах архівного фонду КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1990-1991, 1994-2002 є відомості про роботу позивача (а.с.21-27).

Позивач 12.10.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0207-8/31114 від 21.10.2021 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Страховий стаж позивача становить 15 років 4 місяці 4 дні, до якого не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.05.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня дата народження та особистий підпис, прізвище та ім`я " ОСОБА_2 " не відповідає даним паспорта " ОСОБА_1 " російською мовою. Не враховано періоди стажу згідно довідок від 01.07.2020 №1044, №1045, №1046, період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки зазначене в документах ім`я " ОСОБА_3 " не відповідає даним паспорта (а.с.28).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення", йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Положеннями ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Водночас, п."ж" ч.3 вказаної статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також: час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

За приписами п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, які узгоджуються з нормами п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З матеріалів справи видно, що період роботи позивача в колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці з 01.03.1983 по 31.03.2005 підтверджується відомостями його трудової книжки НОМЕР_1 від 01.05.1983, а також архівними довідками №1044, 1045, 1046, №1048, №1049, виданими 01.07.2020 Гусятинським трудовим архівом.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач у листі №1900- 0207-8/31114 від 21.10.2021 послався на те, що за доданими документами страховий стаж позивача становить 15 років 4 місяці 4 дні, до якого не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.05.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня дата народження та особистий підпис, прізвище та ім`я " ОСОБА_2 " не відповідає даним паспорта " ОСОБА_1 " російською мовою. Не враховано періоди стажу згідно довідок від 01.07.2020 №1044, №1045, №1046, період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки зазначене в документах ім`я " ОСОБА_3 " не відповідає даним паспорта.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи у довідці.

Відсутність на титульній сторінці трудової книжки дати народження та особистого підпису, а також невідповідність прізвища та імені позивача у трудовій книжці та в архівних довідках паспортним даним, що полягає у не вірному написанні однієї букви, не можуть бути підставою для виключення такого періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 26.06.2019 року у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок.

Відповідачами не враховано, що не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, у довідках.

Таким чином, суд приходить до переконання, що періоди роботи в колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці з 22.05.1985 по 26.03.1987, з 27.03.1990 по12.10.1991, з 13.10.1994 по 31.12.1998, з 30.01.1999 по 31.03.1999, з 27.04.1999 по 30.09.1999, з 27.10.1999 по 29.02.2000, з 01.04.2000 по 30.04.2000, з 01.10.2000 по 30.11.2000, з 07.01.2001 по 31.01.2001, з 07.02.2001 по 31.03.2001, з 12.04.2001 по 30.04.2001, з 06.05.2001 по 31.05.2001, з 22.06.2001 по 30.06.2001, з 21.07.2001 по 31.07.2001, з 03.08.2001 по 30.11.2001, з 15.12.2001 по 31.03.2005 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки такі відповідають записам в його трудовій книжці, а також відомостям архівних довідок, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності яких не встановлено, а тому їх належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, а такі формальні неточності як відсутність на титульній сторінці трудової книжки дати народження та особистого підпису, не вірне написання однієї букви в прізвищі та імені позивача, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб, не може бути підставою для відмови у зарахуванні зазначених періодів.

При цьому суд дійшов висновку, що до страхового стажу позивача повинні бути включені саме вказані періоди, а не з 01.03.1983 по 31.03.205, як заявлено у позовних вимогах, оскільки відповідачем частково зараховано періоди роботи в колгоспі "Зоря комунізму", колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ТОВ "Клювинецьке" с.Клювинці. Період догляду за дитиною з 11.05.1984 згідно з відомостями Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області про зарахування страхового стажу ОСОБА_1 також зарахований відповідачем, а тому такий не є спірним, а позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг відповідного віку, має достатній загальний страховий стаж, з урахуванням зарахованого відповідачем самостійно та висновків суду у даному рішенні, суд приходить до висновку про невідповідність відмови Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні позивачу пенсії критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Як передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч.4 ст.245 КАС України).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства, враховуючи наявність у ОСОБА_1 відповідного віку, достатнього страхового стажу, не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, окрім як призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсійного віку позивач набув 08.10.2021. Із заявою про призначення пенсії звернувся 12.10.2021, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Відтак з урахуванням наведеного, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, для реалізації ним у повній мірі гарантованого Конституцією України права на належне пенсійне забезпечення, порушеного протиправною відмовою відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу пенсію за віком з 09.10.2021, тобто з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору розмірі 496,20 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 19.04.2022 на суму 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.5).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 22.05.1985 по 26.03.1987, з 27.03.1990 по12.10.1991, з 13.10.1994 по 31.12.1998, з 30.01.1999 по 31.03.1999, з 27.04.1999 по 30.09.1999, з 27.10.1999 по 29.02.2000, з 01.04.2000 по 30.04.2000, з 01.10.2000 по 30.11.2000, з 07.01.2001 по 31.01.2001, з 07.02.2001 по 31.03.2001, з 12.04.2001 по 30.04.2001, з 06.05.2001 по 31.05.2001, з 22.06.2001 по 30.06.2001, з 21.07.2001 по 31.07.2001, з 03.08.2001 по 30.11.2001, з 15.12.2001 по 31.03.2005 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.10.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 27 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.