Справа № 161/2467/22
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2467/22
Провадження № 2-а/161/125/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Фідрю О. О. звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Жура Р. С. серії ЕАО №5252845 від 23 січня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень. Вказана постанова мотивована тим, що 23 січня 2022 року о 00 год. 43 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом по вул. Плитниця в м. Луцьк, не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а саме при розвороті, чим порушив п. 9.2 б) Правил дорожнього руху. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності вищевказаною постановою є незаконним та необґрунтованим. Мотивуючи свою позицію, позивач зазначає, що 23 січня 2022 року він разом зі своєю знайомою їхали в автомобілі Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , та зупинились на вул. Плитниця в м. Луцьк. При цьому, саме його знайома керувала транспортним засобом, а він сидів на пасажирському сидінні авто. Незважаючи на ту обставину, що водієм автомобіля був не він, працівники поліції з власного візуального спостереження інкримінували йому вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач вважає, що інспектор поліції притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП безпідставно, оскільки об`єктивних доказів порушення ним, як водієм транспортного засобу, п. 9.2 б) Правил дорожнього руху немає.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача вказує, що строк подачі позовної заяви щодо оскарження рішень (постанов) у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксовані в автоматичному режимі, обчислюються з дня фактичного вручення такого рішення (постанови) особі. Оскаржувана постанова ОСОБА_1 вручена не була, оскільки на місці зупинки транспортного засобу від її отримання позивач відмовився. Ознайомитись з оскаржуваною постановою вдалося під час розгляду справи в суді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить поновити йому строк звернення до суду зцим позовом та скасувати постанову серії ЕАО №5252845 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 17 лютого 2022 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

16 березня 2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП стало порушення водієм автомобіля Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , п. 9.2 б) Правил дорожнього руху. Та обставина, що водій транспортного засобу Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи маневр розвороту, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку зафіксовано відеореєстратором службового автомобіля патрульної поліції. Встановивши особу водія, ким виявився ОСОБА_1 , за наявності факту вчинення ним адміністративного правопорушення інспектор поліції ОСОБА_2 прийняв рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, за результатами чого винесена постанова серії ЕАО №5252845 від 23 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень. Оскаржувана постанова є законною, справа про адміністративне правопорушення розглянута в строк уповноваженою особою під час виконання службових обов`язків з дотриманням процедури розгляду справи. Викладаючи свою позицію в позовній заяві, ОСОБА_1 не надав жодного доказу на її підтвердження. На думку представника відповідача, ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення. Його аргументи про те, що за кермом автомобіля була дівчина спростовується, зокрема, й тим, що в дівчини нема посвідчення водія, а сам ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності сторони позивача, суд зазначає таке.

Провадження у цій справі відкрито 17 лютого 2022 року, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 23 лютого 2022 року, однак було відкладено у зв`язку з неявкою сторін. В судовому засіданні від 17 березня 2022 року брав участь представник позивача Мартинюк С. І., що підтверджується протоколомта зву3козаписом судового засідання. В наступні судові засідання, які були призначені на 13 квітня 2022 року, 25 травня 2022 року та 22 червня 2022 року ані позивач, ані представник позивача не з`явились. Жодних клопотань від сторони позивача до суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач має забезпечити представництво власних інтересів при розгляді адміністративної справи. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі. Актуальна інформація про дати призначених судових засідань доступна усім учасникам процесу на офіційному веб-сайті Луцького міськрайонного суду Волинської області. Про дату, час та місце розгляду справи позивач та його представник адвокат Фідря О. О. були сповіщені за допомогою SMS-повідомлення, що підтверджується відповідними довідками про доставку SMS (а. с. 55, 56).

Згідно із ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, а також на приписи ст. 205 КАС України, суд не знаходить правових підстав для чергового відкладення судового засідання з метою повторного виклику позивача, оскільки, на переконання суду, це призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а, відтак, до порушення розумних строків розгляду справи.

Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Представник відповідача Соколова К. Ю. в судове засідання не з`явилась, подала суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, враховує таке.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Разом з тим, частиною першою ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Датою ухвалення оскаржуваної постанови є 23 січня 2022 року, дата звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом 15 лютого 2022 року. Установлено, що на місці зупинки транспортного засобу оскаржувана постанова позивачу вручена не була. Відомостей про отримання позивачем вказаної постанови засобами поштового зв`язку суб`єкт владних повноважень не надав.

Наведене дає підстави для висновку, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду є поважними, а тому заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підлягає до задоволення.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС).

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАО №5252845 від 23 січня 2022 року, складеною інспектором Управління патрульної поліції у Волинській області Журом Р. С., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а. с. 7).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 23 січня 2022 року о 00 год. 43 хв., керуючи транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Плитниця в м. Луцьк, не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а саме при розвороті (а. с. 7).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Згідно з пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Сторона відповідача до свого відзиву на позовну заяву додала диск з відеофайлами з відеореєстратора патрульного автомобіля поліції.

Досліджений судом вищевказаний відеозапис в повній мірі підтверджує факт порушення водієм автомобіля Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , п. 9.2 б) Правил дорожнього руху. Відеозаписом зафіксовано, що водій, здійснюючи розворот, не увімкнув відповідний світловий покажчик повороту.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач заперечує скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він не перебував за кермом автомобіля.

Однак, такі доводи позивача не знайшли свого об`єктивного підтвердження з огляду на таке.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Ухвалюючи таке рішення, суд, оцінивши в сукупності зібрані докази, встановив факт того, що ОСОБА_1 23 січня 2022 року о 00 год. 29 хв. в м. Луцьку по вул. Плитниця, 4, керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вищевказана постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2022 року набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене, суд відхиляє показання свідка ОСОБА_3 , яка підтверджує версію позивача та вказує, що за кермом автомобіля перебувала саме вона. Такі показання свідка суд розцінює як бажання допомогти позивачу уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. ст. 90 КАС України).

Підсумовуючи, суд зазначає, що порушення позивачем п. 9.2 б) Правил дорожнього руху підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є правомірною, а підстави для її скасування відсутні.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 27 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь