Справа № 120/2245/22-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 червня 2022 р. Справа № 120/2245/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

У позовній заяві позивачі просять:

- визнати протиправним рішення 19 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради №466 від 08.12.2021 про надання дозволів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в частині визначення орієнтовної площі по 0,01 га, кожному окремо, для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Уланівську сільську раду Хмільницького району Вінницької області надати дозволи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2,000 га, кожному окремо, для ведення особистого селянського господарства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Уланівської сільської ради з клопотанням про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовно площею по 2,000 га, кожному окремо, для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням 19 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради №466 від 08.12.2021 позивачам надано дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею по 0,01 га, кожному окремо, тобто у меншому розмірі, ніж вони просили.

Позивачі вважають рішення протиправним у частині, що полягає у зменшенні бажаної площі та таким, що порушує законні права та інтереси позивачів.

Ухвалою суду від 29.04.2022 відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку письмового провадження. Крім цього учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи.

09.05.2022 від відповідача, у встановлений судом строк, надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовує відзив тим, що сільською радою не відмовлено позивачам у наданні бажаного для них дозволу та надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,01 га. Отримання земельної ділянки в межах законодавчо визначеного розміру не є порушенням принципу рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого ст. 24 Конституції України, оскільки в даному випадку принцип рівності забезпечується правом усіх громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Розмір же земельної ділянки, що надається, може визначатись власником. Відповідач звертає увагу, що ст. 121 ЗК України встановлює максимальний розмір земельної ділянки, що може бути відведена у власність, а не її обов`язковий розмір. Для ведення особистого селянського господарства такий розмір встановлено не більше 2 га, а нижньої межі допустимого розміру не встановлено. Тому Радою прийнято рішення про надання позивачам дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельні ділянки площею 0,01 га.

У відповіді на відзив, адвокат, що представляє інтереси позивачів ОСОБА_7 , вказав, що позивачі не погоджуються з доводами, що зазначені у відзиві на позовну заяву, вважають їх безпідставними та такими, що не гуртуються на нормах чинного законодавства з наступних підстав. Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв недобросовісно, надавши дозволи на 0,01 га, що не відповідає як меті безоплатної приватизації, так і можливості подальшого використання 0,01 га земельних ділянок за призначенням, оскільки на такій площі не є можливим реалізація такого призначення, що не відповідає критерію розсудливості.

Також ухвалою від 10.06.2022 у відповідача витребувано докази, необхідні для повного та всебічного дослідження обставин справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності, суд встановив таке.

02.08.2021 позивачі звернулися із клопотанням до Уланівської об`єднаної територіальної громади, у якому просили відповідача надати дозволи на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2,000 га, на кожного із них, на території Уланівської ОТГ, за межами населеного пункту с. Рогинці. Підставою звернення вказують Закон України 1423-ІХ від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Відповідно до Протоколу №10 засідання постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 01.12.2021 вирішило винести на розгляд сесії про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та технічних документацій щодо встановлення меж із земель комунальної власності таким громадянам: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,01 га для ведення особистого селянського господарства за межами с. Уланів (пункт 14 протоколу). Обґрунтування щодо рекомендацій надати саме орієнтовною площею 0,01 га, а не 2,000 га, як просили позивачі, у протоколі комісією не вказано.

Згідно Витягу з Рішення №466 від 08.12.2021 19 сесії 8 скликання, Уланівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області, беручи до уваги рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою вирішила надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та технічних документацій щодо встановлення меж із земель комунальної власності таким громадянам: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,01 га пасовища для ведення особистого селянського господарства за межами с. Рогинці, поруч з кадастровим номером :05:001:0261.

Позивач вважає, що Радою порушено положення ст. 121 Земельного кодексу України щодо норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, оскільки Земельний кодекс України передбачає право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га. тоді як йому надано дозвіл на розроблення документації на земельну ділянку орінтовною площею 0,01 га.

Відтак, ключовим питанням цього спору є те, чи може орган місцевого самоврядування відхилятися у сторону зменшення від встановлених ст. 121 ЗК України норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам та про межі відхилень при прийнятті рішень у цій процедурі.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується такими мотивами.

Порядок набуття права на земельну ділянку визначається главою 19 Розділу IV Земельного кодесу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України).

Згідно із ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, в тому числі, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.

Норми ч. 6-7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III унормовують процедуру звернення із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, порядок розгляду такого клопотання та підстави відмови у наданні бажаного для заявника дозволу.

Водночас нормами частин п`ятої-десятої статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Висновок щодо застосування норм ст. 79-1 ЗК України неодноразово висловлювався Верховним Судом, зокрема у постановах від 30.08.2018 справа № 802/928/17-а, від 03.10.2019 справа № 823/1172/17-а.

При розгляді справи встановлено, що позивачі намагаються отримати у власність частини уже сформованої земельної ділянки по 2,000 га кожному окремо, якій присвоєно кадастровий номер :05:001:0261.

Суд не вдається до детального аналізу процедури подання позивачем клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, переліку документів, що до нього долучено та процедури його розгляду, адже щодо вказаних обставин між сторонами спору не виникало. Радою розглянуто клопотання та надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у власність та технічних документацій щодо встановлення меж із земель комунальної власності позивачам, що вказує на відповідність клопотання вимогам Земельного кодексу України. Однак спірним є лише питання площі земельної ділянки, що вказана в оскарженому рішенні від 08.12.2021 №466.

Відносно площі земельних ділянок, дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж яких надано позивачам, суд зазначає наступне.

Статтею 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Рішенням відповідача від 08.12.2021 №466 позивачам надано дозвіл виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та технічних документацій щодо встановлення меж із земель комунальної власності площею 0,01 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:001:0261 за межами с. Рогинці.

Суд зазначає, що отримання земельної ділянки в межах законодавчо визначеного розміру не є порушенням принципу рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого статтею 24 Конституції України, оскільки в даному випадку принцип рівності забезпечується правом усіх громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Розмір же земельної ділянки, що надається може визначатись органом місцевого самоврядування.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 11.09.2019 (справа № 379/656/16-а) щодо застосування ст. 121 ЗК України. Ця правова позиція вважається усталеною, адже Суд касаційної інстанції посилається на неї як таку при відмові у відкритті касаційного провадження, зокрема в ухвалі від 03.03.2021 (справа № 340/1434/20).

Аналіз висновку Верховного Суду вказує на те, що Рада вправі на власний розсуд визначатися із площею земельної ділянки, рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відносно якої нею приймається, із врахуванням максимальних норм встановлених ст. 121 ЗК України.

Однак при цьому, орган місцевого самоврядування не може діяти свавільно та повинен чітко пояснити причини (підстави) прийняття свого рішення та обґрунтувати із урахуванням яких обставин ним у рішенні визначено площу земельної ділянки меншу від тієї про яку просив заявник.

Разом з тим в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано причини (підстави) надання позивачам земельних ділянок площею 0,01 га замість 2,0 га.

Відповідно до п. 3. ч. 2 ст. 2 КАС України, однією із вимог до рішення суб`єкта владних повноважень є його обґрунтованість, тобто урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень полягає в дослідженні усіх обставин, що є істотними у процесі його прийняття, аналізі таких обставин та їх правової оцінки. Усі мотиви якими керується суб`єкт у процесі оцінки та аналізу обставин повинні бути чітко та повно відображені у рішенні. В такий спосіб зацікавленій особі створюються гарантії того, що навіть у випадку якщо рішення прийнято не на її користь, вона зможе оскаржити його, та обґрунтувати свою незгоду із одним чи декількома аргументами які чітко зазначені в рішенні.

Висновок узгоджується із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Рисовський проти України ЄСПЛ зазначив про особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.comS.r.l. проти Молдови, заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі, заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії, заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії, заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини, п. 128, та Беєлер проти Італії, п. 119).

Підсумовуючи суд зазначає, що «принципу належного урядування», як і вимоги закону про належне обґрунтування оскарженого рішення від 08.12.2021 №466 Рада не дотрималася.

Визначивши у Рішенні площі земельних ділянок 0.01 га, Рада не обґрунтувала причини (підстави) надання позивачам земельних ділянок площею 0,01 га замість 2,0 га, чітко не навела розрахунку визначеної площі земельних ділянок. Ці недоліки рішення від 08.12.2021 №466 вказують на його протиправність та наявність підстав для скасування у частині визначення площі земельної ділянки відносно якої позивачам надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Суд не вбачає підстав для скасування рішення в цілому, адже рішення від 08.12.2021 №466 містить і приписи які не суперечать матеріально правовим інтересам позивачам та не порушує їх прав. Зокрема, це стосується спірно рішення Ради в частині надання позивачам бажаного для них дозволу на виготовлення документації із землеустрою. Надання такого дозволу не порушує прав та інтересів позивачів, а тому скасування рішення у цій частині призведе до погіршення їх правового становища порівняно із тим, що існувало до моменту звернення в суд із позовом.

Відтак, скасуванню підлягає рішення від 08.12.2021 №466 лише в частині необґрунтованого визначення площі земельних ділянок, відносно яких позивачам надано дозвіл.

У такому випадку, позовні вимоги зобов`язального характеру підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача визначити площу земельних ділянок із земель комунальної форми власності, які розташовані за межами с. Рогинці, відносно яких рішенням 19 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 08.12.2021 №466 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам» надано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, кожному окремо, для ведення особистого селянського господарства в межах 2 га з урахуванням наданого (0,01 га).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл сплаченого позивачем судового збору, суд керуючись ч. 4 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для присудження позивачам частини сплаченого судового збору у сумі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради №466 від 08.12.2021 у частині визначення площі земельної ділянки 0,01 га відносно якої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в частині визначення орієнтовної площі по 0,01 га, кожному окремо, для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Уланівську сільську раду Хмільницького району Вінницької області визначити площу земельних ділянок із земель комунальної форми власності, які розташовані за межами с. Рогинці, відносно яких рішенням 19 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 08.12.2021 №466 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам» надано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, кожному окремо, для ведення особистого селянського господарства в межах 2 га з урахуванням наданого (0,01 га).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 частину сплаченого нею судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 частину сплаченого ним судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 частину сплаченого ним судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 частину сплаченого нею судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_5 частину сплаченого нею судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_6 частину сплаченого ним судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 )

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 )

ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач: Уланівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області (вул. Миру, 9, село Уланів, Хмільницький район, Вінницька область, 22032, ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна