Справа № 120/4520/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

27 червня 2022 р. Справа № 120/4520/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Хмільницької міської ради Вінницької області (далі - відповідач, Рада) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 1, п. 1.1. рішення Хмільницької міської ради Вінницької області від 25.02.2022 № 1171, яким відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 12.07.2005, договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.10.2005 за № 01, на земельну ділянку загальною площею 36,2516 га, для рибогосподарських потреб, що розташована за межами населених пунктів Хмільницької міської територіальної громади, а саме: земельна ділянка НОМЕР_1 га кадастровий номер :08:003:0392, земельна ділянка 0,4595 га кадастровий номер :08:003:0395, земельна ділянка 7,8993 га кадастровий номер :08:003:0393, земельна ділянка 1,2695 га кадастровий номер :08:003:0394;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 20.01.2022 про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 12.07.2005 з урахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 12.07.2005 між Хмільницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 було укладено та зареєстровано договір оренди водного об`єкта із земельною ділянкою площею 36,2516 га кадастровий номер :08:003:0178 на території Великомитницьої сільської ради. Термін оренди становив 15 років.

Позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а він являється єдиним спадкоємцем померлого орендаря земельної ділянки.

Посилаючись на ст. 7 Закону України "Про оренду землі" позивач зазначає, що після смерті орендаря, до нього як спадкоємця переходить право оренди земельної ділянки. Тому з метою поновлення договору оренди позивач звернувся до органу місцевого самоврядування, однак рішенням Хмільницької міської ради Вінницької області від 25.02.2022 № 1171 (п. 1, п. 1.1.) відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 12.07.2005.

Позивач вважає рішення органу місцевого самоврядування у частині яка стосується його прав та інтересів протиправним, мотивуючи його невідповідність нормам Закону України "Про оренду землі". Тому просить скасувати зазначений акт Ради та зобов`язати відповідача повторно розглянути питання поновлення договору оренди земельної ділянки із урахуванням висновків суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

У випадку коли позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України).

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись цей спір, суд виходить із таких мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 2 п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 36 Закону № 1402-VIII передбачено, що Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Нормою ч. 5 ст. 242 КАС України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить ч. 6 ст.13 Закону № 1402-VIII, в силу якого, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як випливає із норми ч. 6 ст. 346 КАС України, завдання забезпечувати єдність судової практики із питань предметної юрисдикції судових спорів покладено на Велику Палату Верховного Суду.

Суд враховує, що у п. 22 Постанови від 4 вересня 2018 року (справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно пункту 7 ч. 1 ст. 19 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР Хмільницька міська рада є органом місцевого самоврядування.

Проте, із урахуванням трьох наведених вище критеріїв для розмежування судової юрисдикції, необхідно врахувати, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір (наведений мотив узгоджується із правовим висновком, що міститься у п. п. 28 29 Постанови Велика Палата Верховного Суду від 4 вересня 2018 року справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18).

Такий висновок узгоджується ще й із нормою ч. 1-2 ст. 2 ЦК України, в силу якої учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Відтак, нормами Цивільного кодексу України передбачено, що орган місцевого самоврядування (юридична особа публічного права) може бути учасником цивільних відносин.

Крім того, в силу п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, сам факт участі Хмільницької міської ради у спірних правовідносинах, попри статус відповідача як органу місцевого самоврядування, не змінює їх правової природи та не є безумовною ознакою публічно правового характеру спору, який виник між ОСОБА_1 та Радою.

Тому, визначальною ознакою для правильного вирішення питання щодо юрисдикційної належності цього спору є характер правовідносин, у яких виник спір, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Надаючи оцінку характеру спірних правовідносин суд встановив, що на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 24.06.2005 № 338 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земель водного фонду на території Великомитницької сільської ради та надання земельної ділянки водного фонду в оренду" ОСОБА_2 надано в оренду земельну ділянку загальною площею 36,2516 га терміном на 15 років для риборозведення.

12.07.2005 між Хмільницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :08:003:0178 на території Великомитницької сільської ради. Цей договір зареєстровано у встановленому на момент його укладення порядку 28.10.2005 за № 01.

За умовами договору, термін оренди земельної ділянки становив 15 років.

В подальшому відповідно до розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації від 01.11.2019 № 859 ОСОБА_2 вирішено передати в оренду водний об`єкт із земельною ділянкою площею 36,2516 кадастровий номер :08:003:0178 на території Великомитницьої сільської ради за межами населеного пункту для рибогосподарських потреб з річною орендною платою 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки терміном на 20 років.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. На момент його смерті договір оренди земельної ділянки на підставі розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації від 01.11.2019 № 859 не був укладеним.

Посилаючись на довідку приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу № 240/02-17 від 03.09.2020 позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем померлого орендаря землі ОСОБА_2

ОСОБА_1 акцентує увагу на тому, що згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV, право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Проте, розпорядженням від 17.03.2020 № 99 Хмільницька районна державна адміністрація припинила договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :08:003:0178 від 12.07.2005 та визнала таким, що втратило чинність розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 27.06.2005 № 38 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земель водного фонду на території Великомитницької сільської ради та надання земельної ділянки водного фонду в оренду".

Розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації від 11.06.2020 № 379 було затверджено перелік земельних ділянок водного фонду разом з водними об`єктами, право оренди яких реалізується на земельних торгах, для рибогосподарських потреб.

Розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації від 11.06.2020 № 763 вирішено погодити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки водного фонду державної власності площею 36,2516 га з кадастровим номером :08:003:0178 на земельні ділянки площею 26,6233 га з кадастровим номером :08:003:0392, площею 0,4595 га з кадастровим номером :08:003:0395, площею 7,8993 га з кадастровим номером :08:003:0393, площею 1,2695 га з кадастровим номером :08:003:0394 для рибогосподарських потреб для продажу права оренди через аукціон разом з водним об`єктом, розташованих за межами населеного пункту, на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району.

На підставі вказаних розпоряджень Департаментом агропромислового комплексу Вінницької районної державної адміністрації було розпочато підготовку для проведення земельного аукціону з продажу права користування земельною ділянкою, кадастровий номер :08:003:0178, в ході якої земельну ділянку поділено на дві частини, яким присвоєно кадастрові номери :08:003:0395, :08:003:0392.

Не погоджуючись з такими діями суб`єктів владних повноважень позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою щодо визнання протиправними та скасування вищевказаних розпоряджень від 17.03.2020 № 99, від 11.06.2020 № 379, від 10.12.2020 № 763.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09.07.2021 по справі 149/1014/21 позовні вимоги задоволено. Визнано незаконними та скасовано розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 99 від 17.03.2020 року "Про припинення дії договору оренди земельної ділянки на території Великомитницької сільської ради від 12.07.2005 року зареєстрованого за № 01 від 28.10.2015 року; розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 379 від 11.06.2020 року "Про затвердження переліку земельних ділянок водного фонду разом з водними об`єктами, право оренди яких реалізується на земельних торгах, для рибогосподарських потреб; розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 763 від 10.12.2020 року "Деякі питання продажу права оренди земельних ділянок водного фонду на земельних торгах".

В подальшому, вважаючи себе єдиним спадкоємцем орендаря, з метою набуття права оренди земельної ділянки та поновлення договору оренди землі від 12.07.2005, позивач 20.01.2022 звернувся до відповідача із заявою щодо поновлення дії договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 36,2516 га з кадастровим номером :08:003:0178, яку було поділено на окремі земельні ділянки.

Однак оскарженим рішенням Хмільницької міської ради Вінницької області від 25.02.2022 № 1171 (п. 1 та п.п. 1) позивачу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 12.07.2005 № 01.

Переглядаючи рішення судів ухвалених у спорах щодо поновлення договору оренди землі, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 червня 2018 року (справа № 727/10968/17) та від 3 квітня 2019 року (справа № 727/1002/17) сформувала правові висновки щодо юрисдикційної належності таких спорів, які є релевантними при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі.

Перш за все, проаналізувавши норми Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", Велика Палата дійшла висновку, що правовим відносинам поновлення договору оренди земельної ділянки притаманна юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Такий спір має приватноправовий характер, адже обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень (органу місцевого самоврядування).

Суд касаційної інстанції зауважив, що приймаючи рішення щодо питання поновлення договору оренди землі, орган місцевого самоврядування діє як власник землі, що вільний у виборі орендаря земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій. Прийняття такого рішення є способом формування волевиявлення із питання про виникнення договірних правовідносин.

У підсумку Велика Палата дійшла висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Повертаючись до обставин справи за позовом ОСОБА_1 суд зазначає, що позивач акцентує увагу на тому, що право оренди землі яке виникло у померлого орендаря на підставі договору оренди від 12.07.2005 не припинилося, а тому переходить до нього як до єдиного спадкоємця ОСОБА_2 на підставі ст. 7 Закону України "Про оренду землі" (арк. 2-3 позову).

На аркуші 9 позовної заяви ОСОБА_1 зауважує, що діючим законодавством не передбачено автоматичного переходу права на оренду земельної ділянки. Реалізація такого права можлива за наявності рішення органу місцевого самоврядування. При цьому сам позивач робить висновок, що прийняття сесією такого рішення є способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних правовідносин (абз. 6 арк. 9 позову). У підсумку позивач зазначає, що оскарженим рішенням органу місцевого самоврядування порушено його право оренди земельної ділянки як спадкоємця померлого ОСОБА_2 який був стороною договору оренди землі від 12.07.2005.

Натомість на арк. 13-15 позовної заяви позивач робить взаємосуперечливі висновки про те, що спір є публічно правовим. Якщо раніше ним зазначалося, що спір виник у зв`язку із прийняттям органом місцевого самоврядування рішення яке є способом волевиявлення Ради, як суб`єкта, що здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, то в подальшому позивач стверджує про здійснення відповідачем публічно - владних управлінських функцій. Не заперечуючи того, що визначальним при визначенні юрисдикції є суть права (інтересу) за захистом якого особа звернулася, позивач зазначає, що прав оренди у нього не виникло, хоча виходячи із ключових мотивів позову, ОСОБА_1 вважає, що право оренди яке виникло у 2005 році не припинилося у зв`язку із смертю орендаря та повинно перейти до нього як до правонаступника (єдиного спадкоємця) ОСОБА_2 .

Враховуючи наведені аргументи, позов ОСОБА_1 спрямований на оскарження рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке мало вплив на його цивільні права та інтереси пов`язані із орендою земельних ділянок. Відтак, предмет спору, характер спірних правовідносин та суть права (інтересу) для захисту якого позивач звернувся до суду вказують на приватно - правову природу спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає розгляду у порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Тому, у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Дата постановлення ухвали обумовлена перебуванням судді у справі в період із 20.06.2022 по 24.06.2022 на лікарняному.

Керуючись ст. 2, 4, 19, 170, 171, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу можливість звернення за захистом своїх прав та інтересів до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства із врахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності) встановлених нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (ст. 295 КАС України).

Суддя Богоніс Михайло Богданович