Справа № 640/10943/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю.
за участю секретаря: Рожок В. В.

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Одуденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 06.12.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу від 11.06.2020 №1522ц про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 27.12.2019 №1235-вк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, зокрема не враховано, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про те, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, а також про відсутність поважних причин його неявки, оскільки жодного процесуального документу суду (зокрема, ухвали про прийняття справи до провадження, а також судових повісток) у вказаній справі він не отримував.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідача щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції залишаючи позову заяву без розгляду виходив з того, що 12 жовтня 2021 року та 06 грудня 2021 року позивач в судові засідання не з`явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Приписами частини п`ятої статті 205 КАС України передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Згідно із частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 ст. 131 КАС України встановлено, що учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

З матеріалів справи вбачається, що після надходження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу до Окружного адміністративного суду міста Києва ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 05 липня 2021 року.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці підготовче засідання відкладено.

Про відкладення підготовчого судового засідання на 12 жовтня 2021 року позивача повідомлено 15 вересня 2021 року шляхом направлення на адресу електронної пошти, що вказана позивачем у позовній заяві.

В судове засідання 12 жовтня 2021 року ні позивач, ні його представник не прибули, про причини неприбуття до суду не повідомили, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача чи про відкладення розгляду справи до суду до суду не надіслано. Суд визнав неявку представника позивача до суду неповажною та оголосив про відкладення розгляду адміністративної справи на 06 грудня 2021 року.

Повістка про виклик позивача у судове засідання на 06 грудня 2021 року доставлена позивачу засобами електронної пошти на адресу, яка зазначена у поданій позовній заяві 12 жовтня 2021 року. Окрім того, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримав повістку про виклик 11 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку.

Проте, в судове засідання 06 грудня 2021 року позивач повторно не прибув, не повідомивши суд про причини свого неприбуття, явку уповноваженого представник не забезпечив. Жодних клопотань до суду від позивача не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, про призначення справи до розгляду 06.12.2021 позивача повідомлено належним чином, однак, про призначення справи на 12 жовтня 2021 року позивача повідомлено лише шляхом направлення судової повістки на електронну адресу позивача вказану в позовній заяві.

Інших доказів вжиття судом заходів про належне повідомлення позивача про призначення розгляду справи на 12.10.2021 року матеріали справи не містять, хоча у позивача наявні засоби зв`язку (адреса для листування, телефон).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що про призначення розгляду справи 12.10.2021 позивача належним чином повідомлено не було.

За таких обставин, враховуючи положення КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирішуючи питання про те, чи була повторна неявка позивача у судове засідання, суд першої інстанції дійшов хибного висновку.

Адже, в силу ч. 5 ст.205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що суд першої інстанції при залишенні даного позову без розгляду не дотримався вимог ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України та з порушенням норм процесуального права постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, колегія суддів наголошує, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення, не дотримавшись норм процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року скасувати.

Справу № 640/10943/21 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 28.06.22)