Справа № 440/798/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/798/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Маслак О.Ю.,

позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кучик А.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кучик А.Ю. про визнання протиправним та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №68018443 від 30.12.2021 по стягненню виконавчого збору у сумі 12000 грн та про відкриття виконавчого провадження ВП №68018339 від 30.12.2021 по стягненню виконавчого збору у сумі 12000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не було здійснено дій примусового виконання постанов на виконання рішення суду, а тому у нього відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 позовну заяву залишено без руху.

03.02.2022 позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі суду від 19.01.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження у цій справі, прийнято рішення проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, судове засідання призначено на 04 березня 2022 року.

У зв`язку із запровадженням воєнного стану судове засідання призначене на 04.03.2022 не проводилося. Розгляд справи перенесено на 23 травня 2022 року.

23 травня 2022 року відкладено судове засідання до 06 червня 2022 року. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 витребовано від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) копії матеріалів виконавчих проваджень №68018443 та №68018339.

06 червня 2022 року відкладено судове засідання до 21.06.2022 року, у зв`язку з неявкою сторін.

06 червня 2022 року до суду надійшов відзив разом з матеріалами виконавчих проваджень №68018443 та №68018339. У відзиві відповідач вказує на законність дій державного виконавця щодо винесення спірних постанов. Вказує, що державн6ий виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», станом на 31.05.2022 виконавчі провадження №68018339, №68018443 не виконані.

14 червня 2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог.

21 червня 2022 року у судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) перебували виконавчі провадження:

- за №АСВП 67562325 відкрите на підставі виконавчого листа №554/3289/20 від 20.09.2021 виданого Октябрським районним судом м. Полтава щодо зобов`язання позивача не чинити перешкод ОСОБА_2 у вселенні, надати комплект ключів від вказаної квартири та не чинити перешкод у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_1 ;

- за №АСВП 67562632 відкрите на підставі виконавчого листа №554/3289/20 від 20.09.2021 виданого Октябрським районним судом м. Полтава щодо зобов`язання позивача вселити ОСОБА_2 до квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Постановами державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкриті виконавчі провадження, якими постановлено стягнути виконавчий збір, визначено мінімальний розмір витрат виконавчого провадження.

Позивач не погодився із постановами державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частинами третьою та четвертою статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи; державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, у розумінні статті 27 Закону №1404-VIII стягнення виконавчого збору не пов`язується із фактичним вчиненням виконавчих дії державним виконавцем у виконавчому провадженні, а обчислюється з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та правового статусу боржника.

Частинами п`ятою, шостою, сьомою, восьмою та дев`ятою зазначеної статті передбачено випадки, у яких виконавчий збір не стягується.

Дослідивши матеріали справи, суд не встановив обставин, які б звільняли державного виконавця від обов`язку стягнути виконавчий збір у виконавчих провадженнях.

Натомість у позовній заяві ініціатор звернення вказує, що він був налаштований вчинити реальні дії на добровільне виконання судового рішення у справі. Вказує, що 21 грудня 2021 рішення суду виконано, проте, державним виконавцем 30 грудня 2021 року були відкриті виконавчі провадження про стягнення виконавчого збору, вважає, що у відповідача відсутні були підстави для стягнення виконавчого збору.

Однак, як вбачається з матеріалів виконавчих проваджень та встановлено у судовому засіданні, державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 18.11.2021, які направлені сторонам рекомендованою кореспонденцією.

18 листопада 2021 року державним виконавцем винесені постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн

Рішення суду виконано 21 грудня 2021 року, що підтверджують акти державного виконавця.

29 грудня 2021 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень, які направлені сторонам виконавчих проваджень.

Проте, оскільки станом на 29.12.2021 виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій позивачем не сплачено, постанови від 18.11.2021 про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженні №67562632 виведено в окреме провадження №68018443, по виконавчому провадженню №67562325 виведено в окреме провадження №68018339.

Станом на дату розгляду справи виконавчі провадження №68018339, №68018443 не виконані.

Підсумовуючи вищевикладене суд зауважує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Враховуючи зазначене, відповідач, приймаючи спірну постанову про стягнення виконавчого збору, діяв на підставі, в межах і спосіб, встановлений приписами Закону №1404-VІІІ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 до Старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кучик Аліни Юріїівни ( вул.Стешенка, 6, Полтава, Полтавська область, 36023 ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 червня 2022 року.

Суддя С.С. Бойко