Справа № 140/3597/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3597/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Нововолинського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі - Нововолинський відділ УДМС у Волинській області, відповідач) про визнання відмови протиправною у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ; зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2022 позивач звернувся до Нововолинського відділу УДМС у Волинській області із заявою про оформлення та видачу нового паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, у зв`язку із закінченням терміну дії раніше виданого. Однак відповідач листом від 17.02.2022 №0711-130/0711.1-22 відмовив у видачі такого паспорта, посилаючись на Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Позивач вважає, що відмова відповідача в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є протиправною, оскільки право громадянина України на оформлення паспорта у формі книжечки зразка 1994 року чітко передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Крім того, зазначає, що така відмова є грубим порушенням принципу поваги до приватного життя суб`єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних в процесі оформлення ID-паспорту, оскільки позивач згоди на обробку персональних даних не надав. З посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 19.09.2018 у справі №806/3265/17, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що частиною четвертою статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено виготовлення паспорта громадянина України тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, всім визначеним законодавством категоріям громадян, починаючи з чотирнадцятирічного віку.

14.02.2022 позивач звернувся до Нововолинського відділу УДМС України у Волинській області із письмовою заявою про відмову від оформлення паспорта громадянина України у формі картки та вимогою про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, виходячи з особистих переконань. Однак жодні правові підстави для оформлення такого паспорта відсутні, адже прийом заяв на видачу паспорта зразка 1994 року згідно з вимогами чинного законодавства припинено. Заявник для оформлення паспорта не подав усіх необхідних документів, не заповнив заяву встановленого зразка та звернувся за оформленням документа, видача якого припинена. Крім того, усі бланки паспортів у вигляді книжечки були передані до Управління ДМС у Волинській області для знищення.

Також представник відповідача вказав, що 12.04.2022 за своїм добровільним волевиявленням ОСОБА_1 звернувся для оформлення паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ІD-картки та у заяві-анкеті надав згоду на обробку персональних даних засобами Єдиного державного демографічного реєстру.

Крім того, 21.03.2018 позивач звернувся для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (заява-анкета №9550542 від 21.03.2018).

Представник відповідача вважає, що у такий спосіб позивач свій альтернативний вибір уже зробив, оформивши паспорт громадянина України у формі картки.

З урахуванням наведеного, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

09.11.2017 ОСОБА_1 подав заяву-анкету № 1213522 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України, та, як вбачається із особистого підпису позивача на вказаній заяві-анкеті, 13.12.2017 він отримав паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки № НОМЕР_2 від 29.11.2017, строком дії до 29.11.2021.

14.02.2022 у зв`язку із закінченням строку дії паспорта позивач звернувся до Нововолинського відділу УДМС у Волинській області із заявою про оформлення та видачу йому паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Листом від 17.02.2022 №0711-130/0711.1-22 Нововолинський відділ УДМС України повідомив про відсутність правових підстав для оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки позивач, оформивши паспорт громадянина України у формі ІD-картки, надав згоду на обробку персональних даних засобами Єдиного державного демографічного реєстру України.

При вирішенні цього спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (далі Закон №2235-14), документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону №2235-14 постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (Положення №2503-ХІІ).

Пунктом 3 Положення № 2503-ХІІ передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Закон України від 20.11.2012 №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VI, зі змінами) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр (Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Частинами другою, третьою статті 4 Закону №5492-VI встановлено, що визначені цим Законом уповноважені суб`єкти для обліку даних ведуть відомчі інформаційні системи. Порядок ведення Реєстру та взаємодії між уповноваженими суб`єктами встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, серед них - паспорт громадянина України.

Як передбачено частиною третьою статті 13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частин першої - четвертої статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2015 №302 (далі Постанова №302) затвердив зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Пунктами 1 - 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою №302, передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.

Відповідно до підпункту 4 пункту 6 Порядку № 302 обмін паспорта здійснюється у разі: закінчення строку дії паспорта.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що 13.12.2017 ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України у формі ID-картки, з терміном дії до 29.11.2021, та присвоєно позивачу унікальний номер запису (УНЗР) в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Паспорт громадянина України виданий позивачу на підставі особисто поданої заяви-анкети від 09.11.2017, у якій останній надав згоду на внесення стосовно себе інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Отже, позивачем реалізовано своє право щодо оформлення та отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки.

На думку суду, особисте ініціювання позивачем процедури оформлення його паспортом громадянина України згідно приписів Закону №5492-VI та Порядку №302 має наслідком застосування норм саме вказаних правових актів, в тому числі, під час обміну паспорта громадянина України у формі ID-картки в зв`язку з закінченням строку його дії.

Таким чином, оскільки нормами Закону № 5492-VI, Порядку № 302 та Положення № 2503-ХІІ не передбачена можливість обміну добровільно отриманого паспорта громадянина України у формі ІD-картки на паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, тому підстави для видачі позивачу паспорта у формі паспортної книжечки у відповідача були відсутні.

Стосовно покликань позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, суд зазначає про таке.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 зазначено, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

Крім того, за обставинами вказаної зразкової справи № 806/3265/17 позивач звернулася із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до Єдиного державного демографічного реєстру, і така заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання позивачка відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді УНЗР, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Разом з тим, за обставинами цієї справи щодо позивача ОСОБА_1 уже внесена інформація до Єдиного державного демографічного реєстру за його ж заявою, у вказаному Реєстрі щодо позивача є наявний УНЗР та йому видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки.

Відтак дана справа, з огляду на різні підстави позову та фактичні обставини, не відповідає ознакам типової справи, зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, тому викладені у вказаній постанові правові висновки не можуть бути застосовані при розгляді цієї справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 12.04.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав заяву-анкету № 7570585 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку із закінченням строку дії паспорта, та, як вбачається із особистого підпису позивача на вказаній заяві-анкеті, 26.04.2022 позивач отримав паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки № НОМЕР_3 від 14.04.2022.

Отже, позивачем реалізовано своє право щодо оформлення та отримання паспорта громадянина України у формі пластикової ІD-картки у зв`язку з закінченням строку дії раніше виданого.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. О. Андрусенко