Справа № 160/6359/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2022 року Справа № 160/6359/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник Райзман Олександр Якович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: 03.05.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , Гаврика Миколи Васильовича, в інтересах яких діє представник Райзман Олександр Якович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивачі просять суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_2 в невстановленому законом «твердому» розмірі, з порушенням норм та методики, передбачених Законом № 1058-IV для обчислення та перерахунку/індексації пенсій за віком, невиплати компенсації втрати доходів за затримку виплати з 01.02.2020, невиплати пенсії за період з 01.02.2020 по 30.09.2021, з посиланням на відсутність коштів, невиплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок;
- зобов`язати відповідача провести з 01.02.2020 на загальних підставах перерахунок/індексацію та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 , на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії, компенсацією доходів за затримку виплати пенсії за період з 01.02.2020 до дня фактичної виплати пенсії з урахуванням перерахунку;
- виплатити ОСОБА_2 пенсію з урахуванням перерахунку, компенсацією втрати доходу, одним платежем, за період з 01.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум;
- встановити спосіб виконання судового рішення шляхом виплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, починаючи з 01.02.2020;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 у невстановленому законом «твердому» розмірі, з порушенням норм та методики, передбачених Законом № 1058-IV для обчислення та перерахунку/індексу, нижче від мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, невиплати компенсації втрати доходів за затримку виплати пенсії, починаючи з 01.02.2020, невиплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок;
- зобов`язати відповідача провести з 01.02.2020 на загальних підставах перерахунок/індексацію та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, не нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії, компенсацією втрати за затримку виплати пенсії за період із 01.02.2020 на день фактичної виплати пенсії з урахуванням перерахунку;
- виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням перерахунку, компенсацією втрати доходу, одним платежем за період з 01.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум;
- встановити спосіб виконання судового рішення шляхом виплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, починаючи з 01.02.2020;
- відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення одним платежем усієї заборгованості за пенсіями, починаючи з 01.02.2020 в день фактичної виплати за виконання судового рішення;
- відповідно до ч.6 ст.245, ч.1 ст.382 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/6359/22 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 09.05.2022 була залишена без руху, з наданням позивачам строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 09.05.2022, від представника позивачів ОСОБА_3 12.05.2022 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, з якої убачається, що недоліки позовної заяви були виправлені.
Ухвалою суду від 17.05.2022 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
21.06.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач не погоджується з позовними вимогами. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 у справі №160/8608/21 позивачам поновлено нарахування пенсій з 01.02.2020 з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» стосовно ОСОБА_2 . Проте, відповідач указує, що у разі, якщо в судовому рішенні не зазначена кінцева дата періоду, за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, виплата такої пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, якими керувався суд, постановляючи своє рішення. У випадках, коли інше не зазначено у рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати. Рішення суду не передбачало зобов`язання щодо здійснення перерахунку пенсій із застосуванням індексації, підвищень, надбавок та доплат. Відповідач уважає, що виконав це рішення у повному обсязі, про що повідомив позивачів. Крім цього, заяви від 21.04.2022 про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк», надані позивачами до Головного управління разом з заявами про виплату пенсії через установу банку, не відповідали формі, встановленій в Додатку 1 Порядку від 30.08.1999 №1596 «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках», тому відповідач не має законних підстав для виплати пенсії на визначені позивачами банківські рахунки Також відповідач зазначає про передчасність вимог позивачів про нарахування та виплату компенсації частини втрати доходу та зобов`язання надати звіт про виконання рішення суду. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 17.05.2022 у відповідача було витребувано належним чином засвідчену копію пенсійних справ позивачів.
Разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав копію пенсійної справи ОСОБА_2 та зазначив про неможливість надання копії пенсійної справи ОСОБА_1 .
Згідно з ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмову у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.
З огляду на ненадання відповідачем копії пенсійної справи ОСОБА_1 , а також, враховуючи положення зазначеної норми процесуального закону, в частині позовних вимог ОСОБА_1 суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 постійно проживають в Ізраїлі, але є громадянами України і перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №160/10945/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 31.08.2020р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про перерахунок та поновлення виплат пенсії від 31.08.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 у справі №160/8608/21 позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у відновленні виплати пенсії ОСОБА_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.02.2020 року; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у відновленні виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.02.2020 року; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В рішенні суду від 15.07.2021 у справі №160/8608/21 зазначено про передчасність позовних вимог про перерахунок і відновлення виплат ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пенсії за віком, на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІУ та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, із застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії; здійснити на загальних підставах індексацію і осучаснення пенсії, масові перерахунки пенсії в 2019-2021 роках, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії на вказаний позивачем рахунок, виплатити заборгованість по пенсії одним платежем за період з 01.02.2020 року по день фактичної виплати пенсії на виконання судового рішення. Також суд зазначив, що вирішення вказаних питань належить до компетенції органу Пенсійного фонду при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум.

Наведені вище рішення суду набрали законної сили відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з протоколами/розпорядженнями щодо призначення/перерахунку пенсій позивачів, дата розрахунку пенсії ОСОБА_4 20.09.2021, ОСОБА_1 29.09.2021, пенсії позивачам призначені за рішенням суду в твердому розмірі з 01.02.2020 довічно, не підлягають МП.

Розмір пенсії ОСОБА_2 з надбавками з 01.02.2020 складає 14 066,22 грн, розмір пенсії з надбавками ОСОБА_1 1656,40 грн.

Починаючи з 01.02.2020 і по 01.12.2021 розмір пенсій позивачів залишається незмінним.

Листом від 08.10.2021 №29561-29607/КО-03/8-2800/21 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомив позивачів (на їх звернення від 10.09.2021) про те, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Головне управління) на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 у справі №160/8608/21 (далі - судове рішення), що надійшло до Головного управління 07.09.2021, в жовтні поточного року здійснено поновлення виплати пенсій позивачів.

Нараховані на виконання судового рішення кошти включено у відомості на виплату пенсій у жовтні поточного року через відділення поштового зв`язку №52803 м. Першотравенська Дніпропетровської області.

Водночас, ОСОБА_2 повідомлено про те, що фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон «№345) здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (стаття 10 Закону №345).

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що фінансуються з державного бюджету, здійснюються в межах відповідних бюджетних призначень територіальними органами Пенсійного фонду України.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 17.02.2021 №126, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 360,0 млн грн.

Пенсійним фондом України у 2021 році профінансовано 360 млн грн на виплати за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, з датою надходження судових рішень до боржників по 11.11.2019 включно.

Сума коштів, нарахованих ОСОБА_2 на виконання судового рішення за період з 01.02.2020 по 30.09.2021 обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

28.08.2020 позивачі звернулись до відповідача з заявами про перерахування з 01.02.2020 належних їм сум пенсій на їх поточні рахунки, які відкриті в АТ КБ «Приватбанк».

Такі ж заяви були подані позивачами 24.11.2021, 04.12.2021 та 21.04.2022.

На заяви від 04.12.2021 відповідачем надана відповідь від 09.12.2021 №0400-010505-8/162400 про те, що згідно з пунктом 10 «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках» від 30.08.1999 №1596 (зі змінами) заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) на банківський рахунок подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу ПФУ, за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Іншого нормативними документами та законодавством України не передбачено.

На заяви від 21.04.2022 відповідач листами від 13.05.2022 №0400-010505-8/49909 та №0400-010505-8/49907 повідомив позивачів про те, що згідно з пунктом 10 «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках» від 30.08.1999 №1596 (зі змінами) заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) на банківський рахунок подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу ПФУ, за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису. Іншого нормативними документами та законодавством України не передбачено.

09.01.2022 позивачі звернулись до відповідача з заявами про виплату пенсій через пошту.

У відповідь на ці звернення відповідач листом від 12.01.2021 №0400-010505-8/4477 повідомив про те, що згідно з пунктом 1.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління від 25 листопада 2005 року №22-1 (зі змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 заява про продовження отримання пенсії за довіреністю подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Іншого нормативними документами та законодавством України не передбачено.

Позивачі не погоджуються з діями відповідача щодо не застосування ним під час поновлення виплати пенсій позивачам всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, і невиплати компенсації доходів за затримку виплати пенсії, що й стало причиною звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонам, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст.5 Закону №1058-IV, виключно цим Законом визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону №1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

За правилами ч.2 ст.49 Закону №1058-IV, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до абз.1 п.2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, поновлення виплати пенсії здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону №1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

З 01 жовтня 2017 року, згідно з пенсійною реформою в Україні, почато осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, без звернення пенсіонерів, за матеріалами пенсійних справ. На майбутнє передбачено автоматичний перерахунок пенсій з урахуванням зростання середньої зарплати та показника інфляції.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-IV (станом на час виникнення спірних правовідносин), для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином, позивачі набули права на осучаснення пенсії, без їх звернення, а відповідач доказів здійснення такого перерахунку на час поновлення пенсії суду не надав.

Як зазначено вище, згідно з протоколами/розпорядженнями щодо призначення/перерахунку пенсій позивачів, пенсії позивачам призначені за рішенням суду в твердому розмірі з 01.02.2020 довічно, не підлягають МП, що є порушенням права позивачів на підвищення розміру їх пенсії.

Крім цього, протоколам/розпорядженням щодо призначення/перерахунку пенсії ОСОБА_2 , підтверджено його право на виплату пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Так, відповідно до названого Закону (ст.8), мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Листом від 08.10.2021 №29561-29607/КО-03/8-2800/21 відповідач повідомив ОСОБА_2 , зокрема, про те, що сума нарахованих йому коштів на виконання судового рішення за період з 01.02.2020 по 30.09.2021, обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 05.04.2019 у справі №809/248/18 зазначив, що Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22 червня 2010 року у справі №21-399во10, від 03 грудня 2010 у справі №21- 44а10, від 07 грудня 2012 року у справі №21-977во10).

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями тощо шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках визначений Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року №662) (далі - Порядок №1596).

Згідно з п. 4 Порядку №1596, виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Допомога на поховання, сума пенсії, грошової допомоги, недоотримана у зв`язку із смертю одержувача, пенсія, грошова допомога в разі виїзду одержувача на постійне місце проживання за кордон та у випадках, що потребують термінових виплат, виплачуються органами Пенсійного фонду, органами соціального захисту населення шляхом зарахування на поточний рахунок одержувача (особи, яка має право на отримання виплат у зв`язку із його смертю) в уповноваженому банку. У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 р. №25 Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України, а також органами соціального захисту населення - через уповноважений банк, з яким передбачено такий спосіб виплати договором, зазначеним у пункті 3 цього Порядку.

Проте, оскільки місце фактичного проживання позивачів є країна Ізраїль, зазначений пункт на них не розповсюджується.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

На підставі пунктів 12, 13 Порядку №1596, органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії, складена згідно з додатком 1 Порядку №1596, та може бути подана до пенсійного органу відповідно до п.10 Порядку №1596 двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду, його представником; заява надходить до пенсійного органу від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у пункті 4.10 Порядку №22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).

Як свідчать матеріали справи, позивачами надсилались до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяви від 28.08.2020, від 24.11.2021, від 04.12.2021, від 21.04.2022 про виплату пенсії на банківський рахунок. До заяв були додані і реквізити відкритих у банківських установах рахунків.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку №22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Отже, пунктом 1.5 Порядку 22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №501/28/17 від 05.02.2020.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд зазначає про задоволення позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_2 з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV для обчислення та перерахунку пенсій за віком, невиплати пенсії за період з 01.02.2020 по 30.09.2021;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести з 01.02.2020 на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат на визначений позивачем банківський рахунок;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, нижче від мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.02.2020 на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, не нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат на визначений позивачем банківський рахунок.

Статтею 1 Закону України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон №2050-III) передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону №2050-III).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-III).

Відповідно до статті 7 Закону №2050-III, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19.

Водночас суд зазначає, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі №240/186/20.

З огляду на те, що у цій справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не зверталися до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ, а відповідач не відмовляв позивачам у виплаті відповідної компенсації, суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню вимоги позивачів про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати за затримку виплати пенсії за період з 01.02.2020 по день фактичної виплати пенсії з урахуванням перерахунку.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити пенсію одним платежем, суд зазначає таке.

За приписами статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

При цьому частиною першою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Суд зауважує, що ні приписами Закону №1058-IV, ні постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» за наявності вини пенсійного органу, не встановлено спосіб виплати належних позивачу сум частинами, періодичністю проведення платежів тощо, та не обмежено право позивача на виплату належної йому суми одним платежем.

Під час ухвалення судом рішення, суд зобов`язує відповідача здійснити перерахунок пенсій та виплату належних позивачам сум пенсії, та у разі набрання законної сили рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці, а тому позовні вимоги в частині виплати суми перерахованої пенсії однією сумою задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення одним платежем усієї суми заборгованості за пенсіями, починаючи з 01.02.2020 у день фактичної виплати на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Положеннями ч.3 ст.241 КАС України передбачено, що судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Статтею 371 КАС України визначено категорії адміністративних справ, рішення по яким виконуються або можуть виконуватися негайно, тобто до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання рішення, у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 ч.1 цієї статті (п.1 ч.2 ст.371 КАС України).

Оскільки рішення суду у цій справі носить зобов`язальний характер та в ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, то дія ст.371 КАС України на зазначені правовідносини не розповсюджується, а отже рішення суду не підлягає негайному виконанню.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин першої та другої вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

З огляду на те, що позивачами не наведено аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, як встановлення судового контролю і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі, шляхом подання звіту про виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.08.2018 у справі №235/7638/16-а.

Заявник не навів жодних обґрунтувань та не надав жодних доказів, які б підтверджували необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, наведені положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій справі.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Кожним з позивачів у цій справі сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

З огляду на викладене, а також часткове задоволення позовних вимог, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати з оплати судового збору на користь кожного з позивачів у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_2 з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV для обчислення та перерахунку пенсій за віком, невиплати пенсії за період з 01.02.2020 по 30.09.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) провести з 01.02.2020 на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат на визначений позивачем банківський рахунок;

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, нижче від мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) провести з 01.02.2020 на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, не нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент нарахування та виплати пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат на визначений позивачем банківський рахунок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна