Справа № 522/3295/22
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3295/22
Провадження № 2аз/522/4/22
УХВАЛА

27 червня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Лещенко О.Д.,

розглянувши в письмовому проваджені заяву представника позивача Хименка Михайла Вадимовича про вжиття заходів забезпечення позову до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, по якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00008076 від 13.01.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 гривень.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, просить розглянути дану заяву без участі позивача та його представника.

Мотивує вимоги тим, що відповідачем було вжито заходи щодо примусового стягнення штрафу з ОСОБА_1 по оскаржуваній у суді Постанові ВМ № 00008076 від 13 січня 2022 року.

Так, на адресу позивача в програмі ДІЯ надійшла Постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2022р., яка була прийнята Головним державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ Офіцеровою Людмилою Леонідівною. Підставою для відкриття виконавчого провадження стало подання Державною службою України з безпеки на транспорті оскаржуваної Постанови ВМ № 00008076 від 13 січня 2022 року як виконавчого документу, що набрав законної сили, до державної виконавчої служби.

Крім цього, є також постанови про арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2022р.

Боржник у виконавчому провадженні у разі оскарження в судовому порядку виконавчого документа, не позбавлений права ініціювати перед судом питання про зупинення стягнення на підставі такого виконавчого документа.

Факт судового оскарження Постанови ВМ № 00008076 від 13 січня 2022 року не зупиняє її дію та виконання у межах виконавчого провадження.

Також, наявність відкритого виконавчого провадження та загроза можливості проведення державним виконавцем виконавчих дій, створює реальну очевидну небезпеку та складність у подальшому, без вжиття таких заходів, відновити права, свободи та інтереси позивача. Зокрема, згідно постанови про відкриття виконавчого та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2022р. з ОСОБА_1 вимагають сплатити 34 000,00 штрафу та мінімальних витрат на виконавче провадження у розмірі 269 грн., що у більше ніж у 2 рази перевищує розмір штрафу у даній адміністративній справі.

Відтак вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі Постанови ВМ № 00008076 від 13 січня 2022 року, яка є предметом оскарження в даній адміністративній справі, унеможливить подальше вчинення виконавчих дій.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану Постанову ВМ № 00008076 від 13 січня 2022 року, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа до вирішення спору.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і па будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.151КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

За п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд, приймаючи рішення про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який можливо застосувати, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а також інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Тобто, з даної норми слідує, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Суд зазначає, що співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, та враховуючи, що не вжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів заявника, за захистом яких представник Хименка М.В. звернувся, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 150-154, 156, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Хименка Михайла Вадимовича про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №69142068 на підставі виконавчого документа - Постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00008076 від 13 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за перевантаження та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП до набрання законної сили рішення суду в адміністративній справі № 522/3295/22.

Копію ухвали направити учасникам справи та Головному державному виконавцю Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровій Л.Л. для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає виконанню негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.Д. Абухін

27.06.2022