Справа № 550/1196/21
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/1196/21
Провадження № 2-а/550/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року смт Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання - Байрачній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в смт Чутове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Терещенка Сергія Миколайовича; Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови №047314 від 04.09.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Терещенка Сергія Миколайовича; Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, в якому просить визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №047314 від 04.09.2021 року протиправною та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.09.2021 о 23 год 43 хв на нього згідно постанови №047314 від 04.09.2021 інспектором РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Терещенком Сергієм Миколайовичем було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за порушення вимог ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, зокрема керування мопедом без мотошолома, незареєстрованого в установленому законом порядку, не маючи посвідчення водія на право керування т/з, чим порушив п. 2.3 (1), 30.1, 2.1 ПДР України. При цьому позивач вказує, що інспектором були грубо порушені права позивача, зокрема його право на правничу допомогу, та була порушена сама процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, представник позивача подав заяву, у якій позов підтримав, просив суд його задовольнити та розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, подав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

У своєму позові позивач вказував, що оскаржувана постанова не містить доказів про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, не вказано чи взагалі таке фіксування проводилось та не надано інших доказів вчинення правопорушення та заперечував проти факту керування транспортним засобом.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до пп.5,6 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Отже, хоча Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. вбачається необхідність проведення відеозйомки, натомість ст. 283 КУпАП визначено, що технічний запис зазначається лише у випадку здійснення фото або відеозапису.

Згідно п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.121 та ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 04.09.2021 о 23 год 43 хв на ОСОБА_1 інспектором РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Терещенком Сергієм Миколайовичем було складено постанову №047314 від 04.09.2021 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за порушення вимог ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, зокрема керування мопедом без мотошолома на польовій дорозі поблизу с. Первозванівка Полтовського району Полтавської області, незареєстрованого в установленому законом порядку, відсутність посвідчення водія на право керування т/з, за порушення п. 2.3 (1), 30.1, 2.1 ПДР України.

Пунктами 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", визначеного вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Всі інші причини зупинки автомобіля - незаконні.

Частиною 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.03.2019 по справі №686/11314/17.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу в порушення інкриміновано недотримання п. 2.3 г, п. 30.1, 2.1 ПДР України.

Так, згідно п. 2.3. (г) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно п. 30.1 власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Водночас у вищевказаній постанові №047314 від 04.09.2021 не вказано, який саме пункт розділу 2.1 ПДР України інкримінується в правопорушення ОСОБА_1 .

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.01.2019 року по справі № 592/5576/17 (К/9901/33984/18), у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За приписами ч. 5ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, як вбачається із тексту постанови поліцейський Терещенко С.М. не зазначив в оскаржуваній постанові про наявність відеозапису, та не вказав технічний засіб, яким ним було здійснено такий відеозапис, у зв`язку чим відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 31.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 мопедом із ввімкненим двигуном у зазначений час.

Отже, суд вважає, що обставина встановлена судом, а саме факт того, що ОСОБА_1 04.09.2021 року о 23 год. 34 хв. не керував мопедом без мотошолома на польовій дорозі поблизу с. Первозванівка Полтавського району Полтавської області не потребує доведення.

При цьому, як вказано вище, на ОСОБА_1 було складено відповідну постанову про адміністративне правопорушення саме за керування у вищевказаний час мопедом без мотошолома, незареєстрованого в установленому законом порядку, за відсутності посвідчення водія на право керування т/з, що безпосередньо інкримінується ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові. Водночас докази, з яких вбачалося б, що ОСОБА_1 дійсно керував т/з у зазначений час, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідачем не надано жодного доказу у підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а відтак і вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.5, 6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Суд також звертає увагу, що інспектор поліції Терещенко С.М. жодним чином не був позбавлений можливості надати відзив на позов та докази, на підтвердження своєї позиції у справі.

Отже, у суду відсутні беззаперечні підстави для висновку, що ОСОБА_1 було порушено вищезазначені пункти ПДР України, у зв`язку з чим, з огляду на норми ч.2 ст.77 КАС України, неможливо стверджувати про наявність у діях останнього складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаних порушень ПДР України відповідачем не надано та судом не встановлено.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що факт ПДР не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вищевказаних вимог ПДР.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії 047314 від 04.09.2021 підлягає скасуванню.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту третього частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 345, 355, 356, 359 п. 3 ч. 3 ст. 286, 271 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

У Х В АЛ И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Терещенка Сергія Миколайовича; Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови №047314 від 04.09.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії №047314 від 04.09.2021 року про притягнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Чутівський районний суд Полтавської області. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Перший відповідач - інспектор РПП СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Терещенко Сергій Миколайович, адреса: смт Чутове, вул. Полтавський Шлях, 23-А Полтавської області.

Другий відповідач - Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, адреса: м. Карлівка, вул. Симоненка, 1 Полтавської області.

Суддя С. А. Оболєнська