Справа № 500/8544/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/8544/21

22 червня 2022 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Щербатюк О.Д.

представника відповідача Кущик А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засідані в залі суду в місті Тернополі справу за позовом фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2 та податкової вимоги від 06.04.2021 №15384-13,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якій просить: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 12.02.2019 №2 (форми "Р") та податкову вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.04.2021 №15384-13.

Ухвалою суду від 01.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

На адресу суду 03.05.2022 надійшло клопотання Головного управління ДПС у Тернопільській області про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2, з підстав пропущення позивачем встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою суду від 18.05.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача проти клопотання про залишення позову без розгляду заперечив, оскільки норми ч.1 ст.122 КАС України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, та положення п.56.18 ст.56 Податкового Кодексу України (далі ПК України), згідно з яким з урахуванням строків давності, визначених ст.102 ПК України (1095 днів), платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2 на адресу позивача податковим органом не направлялось.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити без розгляду позов в частині позовних вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2, оскільки у даних правовідносинах строк звернення до суду визначається ст.122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме 15.02.2019 день отримання позивачем повідомлення про вручення поштового відправлення оскаржуваного рішення податкового органу.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із викладеними відповідачем доводами щодо не дотримання строку звернення до суду із даним позовом, надавши оцінку запереченням позивача, суд, при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, враховує наступне.

Так, ч.3 ст.3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу (п.8 ч.1 ст.240 КАС України).

Частинами 3 та 4 ст.123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У відповідності до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Аналізуючи викладені вище норми, суд дійшов до висновку про те, що, КАС України встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах та передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статті 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Відповідно до статті 102 ПК України строк давності становить 1095 днів.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Судова палата вважає, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України.

З метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, судова палата відступає від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 03.04.2018 у справі №826/5325/17, від 23.05.2018 у справі №803/728/17, від 18.06.2018 у справі № 805/1146/17-а та вважає за необхідне сформулювати такий правовий висновок.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається ч.2 ст.122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, Головним управління ДФС у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 04.02.2019 №119/19-00-13-02/ НОМЕР_1 , на підставі якого 12.02.2019 Головним управління ДФС у Тернопільській області винесено податкові повідомлення-рішення, серед яких і оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 67134,42 грн., в тому числі: 44756,28 грн. за податковими зобов`язаннями та 22378,14 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Матеріали справи не містять інформації про використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абз.3 п.56.18 ст.56 ПК України).

Тому, вирішуючи питання щодо строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, слід керуватися положеннями ч.2 ст.122 КАС України, якою встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду.

До суду з даним позовом позивач звернувся 29.11.2021, що вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інші проти Великобританії" рішення від 22.10.1996 року, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980).

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При цьому, за змістом зазначених норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Покликання позивача про неналежне вручення податкового повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2 є безпідставними, оскільки таке 14.02.2019 направлене рекомендованим листом з повідомленням на адресу місцезнаходження позивача, що підтверджується фіскальним чеком про поштове відправлення (а.с.146), у відповідності до п.42 ст.42 ПК України/

Більше того, що представник підтвердив, що за наслідками перевірки позивачем отримано три податкові-повідомлення рішення від 12.02.2019, однак четвертого №2 в конверті не виявилось.

Водночас порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен був дізнатись", що містяться у ч.2 ст.122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

Про встановлені перевіркою, проведеною в присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , порушення позивачу було відомо 05.02.2019, про що свідчить його особистий підпис в акті від 04.02.2019 №119/19-00-13-02/ НОМЕР_1 .

Водночас питання наявності підстав вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, які пов`язані зі зміною правової позиції Верховного Суду з цього питання було предметом дослідження Верховним Судом у справі № 640/11650/21, за наслідками касаційного розгляду якої було ухвалено постанову від 23.09.2021 у справі №640/11650/21. У цій постанові зазначено, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду. Тобто, новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання. Аналогічний підхід було продемонстровано Верховним Судом при розгляді справи №580/3400/20 у постанова від 27.07.2021.

Суд констатує, що у цій справі звернення до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 12.02.2019 №2 відбулося понад рік тому після зміни сталої судової практики в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, а відтак не може розглядатися як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків.

Будь-яких інших вогомих причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б можна було визнати поважними, позивач не вказав, а суд не встановив.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2 подано до суду поза межами встановленого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення без поважних причин, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов в частині вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №2, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складно 27 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

Головуючий суддя Мандзій О.П.