Справа № 600/5918/21-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 червня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/5918/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

участю секретаря судового засідання Кучерявої А.В.

сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Хоміцького Б.В.

представника відповідачів - Ісаєвої І.В.

розглянув у підготовчому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області

про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

У С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 26.05.2022 об`єднано для спільного розгляду і вирішення в одному провадженні адміністративні справи № 600/5918/21-а, № 600/1519/22-а. Присвоєно об`єднаним справам загальний № 600/5918/21-а.

У поданому до суду позові позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України від 16.09.2021 № 1217-ОС/ДСК про звільнення ОСОБА_1 з військової служби в Службі безпеки України;

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 30.09.2021 №170-ОС/ДСК про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області;

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо не призначення ОСОБА_1 на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду за період перебування в розпорядженні;

- зобов`язати Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 на військовій службі в органах Служби безпеки України у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області за посадою начальника відділу (полковник) з 09.10.2021;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області включити ОСОБА_1 до списків особового складу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальне і грошове забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення з військової служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Управління СБ України в Чернівецькій області від 30.09.2021 № 170-OC/ДСК про виплату йому грошового забезпечення за період з 04.04.2020 до 08.10.2021;

- зобов`язати Управління СБ України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення всіх видів за період з 04.04.2020 до 08.10.2021 включно за посадою, яку він займав до зарахування у розпорядження начальника Управління СБ України в Чернівецькій області;

- зобов`язати Управління СБ України в Чернівецькій області перерахувати (iз врахуванням заново нарахованого грошового забезпечення за період з 04.04.2020 до 08.10.2021 включно) та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Управлінню Служби безпеки України в Чернівецькій області подало до клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду в частині вимог щодо оскарження наказу про виплату грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії щодо нарахування, виплати та перерахування грошового забезпечення.

В обґрунтування клопотання відповідач вказував, що з наказом т.в.о. начальника Управління 30.09.2021 № 170-ОС/дск, яким за рішенням Голови СБУ позивачу здійснено виплату грошового забезпечення за період з 04.04.2020 по 08.10.2021, позивач ознайомився 07.10.2021, про що він зазначає у позовній заяві, та що не заперечується відповідачем. Однак, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про проходження публічної (військової) служби 11.02.2022, тобто з порушенням місячного строку, встановленого нормами ч. 5 ст. 122 КАС України.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 23.06.2022, представник відповідача підтримав подане клопотання.

Позивач та його представник у підготовчому засіданні, яке відбулося 23.06.2022, категорично заперечували стосовно поданого клопотання, посилаючись на положення ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

За правилами ч.1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

За ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України у своєму рiшеннi вiд 15.10.2013 № 8/pп/2013 зазначив, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належать, тобто всіх виплат на які працівник має право згiдно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Отже, норму ст. 233 Кодексу законів про працю України необхідно тлумачити в більш ширшому розумінні, а саме в сенсі відсутності строкових обмежень до суду з позовом з приводу належної працівникові заробітної плати.

Пунктом 2 постанови кабінету Міністрів України від 30.07.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Судом встановлено, що позивач оскаржує наказ т.в.о. начальника Управління СБ України в Чернівецькій області від 30.09.2021 № 170-OC/ДСК про виплату йому грошового забезпечення за період з 04.04.2020 до 08.10.2021. З вказаним наказом позивач не погоджується з тих підстав, що цим наказом зменшено його грошове забезпечення у спірний період.

Отже, на строк його оскарження розповсюджується норма ст. 233 КЗпП України.

З урахуванням наведених висновків, суд вважає, що позивач не пропустив строк звернення до суду у відповідності до ст. 233 КЗпП України, в частині вимоги щодо оскарження наказу про виплату грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії щодо нарахування, виплати та перерахування грошового забезпечення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 826/10212/16 та у справі № 280/5786/20 від 18.06.2021.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд залишає без розгляду, в тому числі з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведеної норми свідчить, що підставою для залишення без розгляду може бути наявність пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Як встановлено судом, позивач не пропустив строки звернення до суду.

З огляду на наведене, суд вважає, що клопотання про залишення без розгляду є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 243, 248 та 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 28.06.2022.

Суддя В.К. Левицький