Справа № 640/18618/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 червня 2022 року Справа № 640/18618/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Епель О.В., суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В. у м. Києві, перевіривши клопотання Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження та відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грасо-Груп» до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грасо-Груп» до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Разом зі скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та про відстрочення (звільнення) сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Перевіривши доводи заявника та дослідивши відповідні матеріали цієї справи, колегія суддів вважає, що в цьому випадку відсутні достатні правові підстави для задоволення його клопотань, з огляду на наступне.

Щодо поновлення строку на подачу апеляційної скарги.

Так, відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суд встановив, що оскаржуване рішення ухвалено судом 23.11.2021, а дана апеляційна скарга подана 24.06.2022, тобто з пропуском тридцятиденного строку, визначеного КАС України.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що він не міг своєчасно звернутися з цією апеляційною скаргою та сплатити судовий збір за її подання, але ним постійно вживалися відповідні заходи, не підтверджуються жодними доказами.

Крім того, у своєму клопотанні апелянт зазначає, що після того, як його перша апеляціна скарга була повернута, він отримав відповідне платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору.

Однак, жодних доказів щодо вказаних доводів апелянт не надає, а натомість просить суд відстрочити йому сплату судового збору (звільнити від його сплати), зазначаючи, що КАС України не врегульовує строк, протягом якого може бути повторно подана апеляційна скарга після повернення першої.

Водночас, колегія суддів зазначає, що наявність поважних причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскаржування рішення суду першої інстанції входить до предмета доказування та повинно бути підтверджено належними і допустимими в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами, яких у даному випадку суду не надано.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Зазначені процесуальні строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно, зокрема строку подання апеляційної скарги, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що наведені в клопотанні апелянта підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними, а тому в задоволенні такого клопотання слід відмовити.

2. Перевіряючи наявність правових підстав для задоволення клопотання апелянта в іншій частині вимог щодо відстрочення (звільнення) сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

Разом з тим, важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, які в даному випадку апелянтом не надані.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору/розстрочення його сплати повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для відстрочення апелянту сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись ст.ст. 133, 295, 298, 321, 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань Головного управління Державної податкової служби в м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження та відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова