Справа № 679/1593/21
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2022-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/13/2022
Справа № 679/1593/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Стасюка Р.М.,

секретар судового засідання Плазій Н.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області,

поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрина Івана Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ГАБ №153397 від 06 грудня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а справу закрити.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що 06 грудня 2021 року у м. Нетішин Хмельницької області поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин І.В виніс відносно нього постанову серії ГАБ №153397 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Вказана постанова йому була надіслана 08 грудня 2021 року. У цій постанові було вказано, що він 25 листопада 2021 року, близько 19 год. 30 хв., у м. Нетішин по просп. Незалежності, 11, в магазині «Єва», перебував без одягнутого індивідуального засобу захисту, що закриває ніс та рот, зокрема респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив п. 1 п.2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року. Цією постановою до нього було застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Позивач вважає постанову необґрунтованою та незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того, що перед її складанням йому не були роз`ясненні його права, зазначені в частині 1 ст. 268 КУпАП, а саме те, що він має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Крім того, позивач заперечував представнику поліції ще до складання згаданої постанови щодо факту вчинення ним адміністративного правопорушення тому, що вищезгадана постанова КМ України №1236 від 09.12.2020 року є незаконною так як прийнята в незаконний спосіб всупереч ст. 64 Конституції України. Разом з тим ОСОБА_1 вказує, що відповідачем було допущене порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, та він вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Разом з тим, виняток становлять лише випадки, передбачені ч. 5 ст. 258 КУпАП, а саме, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. За таких умов складається протокол, який є додатком до постанови.

Крім того, позивач обґрунтовує позов, й тим, що обмеження його прав і свобод у зв`язку із встановленням карантину, не відповідають Конституції України, тому вважає, що карантин і проведення санітарних та протиепідеміологічних заходів, а також обмеження його прав і свобод не підлягають застосуванню по відношенню до нього, оскільки таке можливе в умовах воєнного або надзвичайного стану. Тому позивач вважає, що покладення на нього додаткових обов`язків, як носіння медичної маски, не підлягають застосуванню по відношенні до нього і не підлягають виконанню. Також зазначає, що поліцейським під час складання спірної постанови не було здійснено перевірку постанови КМ України №211 зі змінами, не взято до уваги те, що карантин на території України введено з порушенням процедури. Також звернув увагу позивач на те, що маску потрібно носити, якщо маєш ознаки ГРВІ або COVID, або здійснюєш догляд за хворими на коронавірус. Крім того, працівник поліції, не зазначив його права, не врахував його пояснення і заперечення в ході розгляду справи та складання постанови, не надав права на залучення захисника.

За таких обставин позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ГАБ №153397 від 06 грудня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а справу закрити.

26 січня 2022 року відповідач поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин І.В. надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови позивач 25.11.2021 року близько 19 год. 30 хв., у м. Нетішин по просп. Незалежності, 11, в магазині «Єва», перебував без одягнутого індивідуального засобу захисту, що закриває ніс та рот, зокрема респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив заборони постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, а саме п.п. 1 п.2-2 чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, а саме п. 2 цієї статті перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п.1, п. 2-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Ч. 1 ст. 117 Конституції України визначено, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Таким чином, доводи, викладенні ОСОБА_1 не звільняють його від обов`язку виконувати заборони, визначені постановою КМУ від 09.12.2020 №1236, а також від відповідальності за невиконання таких заборон, зокрема щодо перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Крім того, звертає увагу відповідач і на те, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечує у позовній заяві факту перебування 25 листопада 2021 року в магазині «Єва» без захисної маски, а також у своїй заяві, адресованій начальнику відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області А.Кондратюку, вказав, що його не захотіли обслуговувати без одягненої маски в магазині «Єва».

Разом з тим, не заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що йому не були роз`ясненні права, зазначені в ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки після того як поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин І.В. повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, останній повідомив, що він не бажає приймати участь в розгляді справи та покинув приміщення поліції.

31 січня 2022 року представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що ГУНП в Хмельницькій області заперечує проти скасування вказаної постанови, вважає, що вона була винесена суб`єктом владних повноважень поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин І.В. з дотриманням вимог КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію», а тому представник ОСОБА_2 просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

31 січня 2022 року, 22 лютого 2022 року, 01 квітня 2022 року, 25 квітня 2022 року представником Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області подано до суду клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року дана позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області просив у задоволені позову відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин І.В. в судове засідання не з`явився.

Суд заслухавши представника відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача та заперечення відповідачів, дослідивши та оцінивши докази, вважає, зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №153397 від 06 грудня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень (арк. спр. 4).

ОСОБА_1 не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинуватим, а оскаржену постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В той же час, частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено що, ОСОБА_1 25 листопада 2021 року приблизно о 19 годині 30 хвилин у м. Нетішин, по просп. Незалежності, 11, в магазині «Єва», перебував без одягнутого індивідуального засобу захисту, що закриває ніс та рот, зокрема респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив п. 1 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року. На підставі вказаної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 170 грн.

Так, відповідно до ч.2 ст.44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийнято Постанову КМ України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно якої з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до п.п. 1 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, в редакції чинній станом на 08.11.2021, з 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а саме статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Крім цього, зазначеним Законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч.1 ст. 222 КУпАП, після цифр «44» словами і цифрами «частина друга статті 44-3». Відповідно до вказаних змін, які набрали чинності 21.11.2020, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, згідно оскаржуваної постанови стало звернення до відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про те, що в магазині «Єва» в м. Нетішин по просп. Незалежності, 11, продавці вказаного магазину категорично відмовилися обслуговувати позивача без засобів індивідуального захисту (арк. спр. 14).

Крім того, обґрунтування незгоди з оскаржуваною постановою позивач посилається на те, що йому не були роз`яснені його права, зазначені в ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Судом досліджено відеозаписи з відеофайлами з нагрудної відеокамери поліцейського, які надано представником відповідача в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейських, що знаходиться на цифровому носії інформації СD-R та міститься в матеріалах справи, вбачається, що позивач не заперечував факту перебування в громадському місці без одягнутих засобів індивідуального характеру, крім того після оголошення поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин І.В. що відносно позивача буде винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 44-3 КУпАП останній покинув приміщення поліції.

А тому на переконання суду, даними відеозаписами підтверджено порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та дотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема ст.ст.268, 280,283-285 КУпАП.

Так , повноваження відповідача як працівника поліції здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення за вказаною статтею визначені ст.222 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст.258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Так згідно з вимогами ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Водночас, за змістом ч.5 цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач не зазначив, та жодним належним доказом не доведено, що сам факт складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення призвів до порушення прав та свобод позивача.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Крім того, у судовому засіданні, позивач не заперечував факт перебування в приміщенні магазину «Єва» без вдягнутих засобів індивідуального захисту, що закриває рот та ніс, адже вважає, дані вимоги незаконними, оскільки на території України не встановлено правового режиму надзвичайного стану, у разі встановлення якого, можуть здійснюватись такі заходи як встановлення карантину та проведення інших обов`язкових санітарних та протиепідемічних заходів.

Таким чином, знайшли своє підтвердження обставини, які викладені у постанові про адміністративне правопорушення про те що ОСОБА_1 дійсно перебував в громадському місці, а саме в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою м. Нетішин просп. Незалежності, 11 без засобів індивідуального захисту, а саме: маски чи респіратора, що закриває рот та ніс.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Що стосується заперечень позивача із вказівкою на неправомірне обмеження прав і свобод людини, запровадженим КМУ карантином, то слід наголосити, що Постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211, від 22.07.2020 року № 641, від 09.12.2020 № 1236, тобто нормативно-правові акти, якими запроваджено карантин, є чинними, не скасованими, не конституційними не визнані, а отже, відповідно до ч.1 ст.117 Конституції України є обов`язковими до виконання. Незгода позивача із положеннями вказаних нормативно-правових актів, зокрема постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», не є підставою для їх невиконання.

Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства, суд дійшов висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, твердження позивача про незаконність оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та наявності підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 25 листопада 2021р. близько 19 год. 30 хв., у АДРЕСА_1 в магазині «Єва» під час дії карантину перебував без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме, маски чи респіратора, що закриває рот та ніс, в тому числі виготовлених самостійно, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, та, відповідно, правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Статтею 3 Конституції України задекларовано як найвищу соціальну цінність здоров`я та безпеку людини, наявність у держави позитивного обов`язку охороняти життя людини та громадянина, у т.ч. з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Установлені в межах розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини справи у повному обсязі спростовують наведені в позовній заяві доводи позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №1153397 від 06 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.44-3 КУпАП, та закриття провадження по справі, а також про необхідність відмови у задоволенні його позову у повному обсязі у зв`язку з його безпідставністю.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44-3 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 229, 244-246, 286, 293, 297 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрина Івана Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області 29017, місцезнаходження: 29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Штогрин Іван Васильович, місцезнаходження: 30100, вул. Енергетиків, 4, м. Нетішин, Хмельницька область.

Повне рішення суду складено 23 травня 2022 року.

Суддя Р.М.Стасюк