Справа № 160/2212/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2022 року Справа № 160/2212/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Котляревській Г.С.
представника позивача Дубини А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» до Дніпровської митниці про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови,-
Ухвалою суду від 07.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
03.03.2022 року представник відповідача за допомогою засобів електронного зв`язку надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що за результатами здійснення митного контролю було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що впливають на числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Дніпровською митницею проведено з позивачем процедуру консультацій та запропоновано надати додаткові документи. Проте, позивач не усунув виявлені розбіжності, внаслідок чого Дніпровською митницею винесено оскаржуване рішення про визначення митної вартості товарів. Відповідачем було послідовно застосовано методи визначення митної вартості товарів та відкориговану митну вартість за методом 2б) за ціною договору (контракту) щодо аналогічного (подібного) товару, яка ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, співставного з оцінюваним. За наведених обставин, оскаржуване рішення прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
У зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів, на підставі ухвали від 13.04.2022 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання на 12.05.2022 року.
12.05.2022 року підготовче засідання відкладено на 01.06.2022 року.
23.05.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив про те, що твердження митниці про ненадання до митного оформлення документів щодо вартості навантаження на транспортний засіб, то вказані витрати включені експедитором (перевізником) до загального обсягу наданих послуг, що підтверджується змістом самої довідки, на якій вказано витрати на навантаження у сумі 3300,00 грн., що також зазначено і у митній декларації.
01.06.2022 року в підготовчому зсіданні замінено відповідача по справі з Дніпровської митниці Держмитслужби на правонаступника - Дніпровську митницю; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 15.06.2022 року.
15.06.2022 року у судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі; представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» та Моnі Worldwide ApS (Моні Ворлдвайд АПС, Данія) 16.04.2021 року укладено контракт на поставку сільськогосподарської техніки та запчастин за №L1604SP.
Згідно з умовами контракту продавець взяв на себе зобов`язання продати, а покупець придбати сільськогосподарську техніку, супутнє обладнання, комплектуючі та запчастини до неї в кількості, за цінами і на умовах, викладених в Додатках (Специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього контракту.
Загальна сума контракту складається з сумарної вартості всіх інвойсів (специфікація) заданим контрактом, узгоджених сторонами контракту (п.1.2 контракту). Валютою контракту визначене Євро (п.1.3 контракту). Пунктом 2.1 контракту визначено наступне: продавець поставляє продукцію на умовах, зазначених у специфікаціях та інвойсах у відповідності з Інкотермс 2010. Сплата будь-яких і всіх мит/або митних зборів, необхідних для здійснення процедур митного очищення в країні покупця, покладається на покупця (п.2.3 договору). Приписами п.7.1 договору визначено, що право власності на продукцію переходить від продавця до покупця з моменту отримання товару (продукції) згідно умов поставки. Строк дії контракту визначений сторонами у п.10.3 цього контракту, яким передбачено, що даний контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.
Продавцем (Moni Worldwide ApS) виставлено покупцю (позивачу) інвойс №TDL00000020 від 22.07.2021 року на загальну суму 82 000,00 євро, а також сторонами підписано специфікацію №20 від 22.07.2021 року на загальну суму 82 000,00 євро.
На виконання умов вищевказаного контракту, Мопі Worldwide ApS здійснено поставку товару, а саме:
З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем подано до відповідача вантажу митну декларацію №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року, в якій митна вартість товару була задекларована із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, тобто за ціною договору.
Заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року згідно з специфікацією №20 від 22.07.2021 року на умовах поставки EXW, Middelfart, Denmark, відповідно до правил Інкотермс 2010 року, склала загальну суму 82 000,00 євро.
Позивачем разом з МД №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року надано наступні документи:
1. (0271) Пакувальний лист № ТDL00000020/1 від 22.07.2021;
2. (0380) Рахунки-фактури (інвойси) № ТDL00000020 від 22.07.2021;
3. (0730) Автотранспортна накладна №20177420 від 23.07.2021;
4. (0862) Декларація про походження товару № ТDL00000020 від 22.07.2021;
5. (3004) Рахунок-фактура про надання транспортних послуг №352 від 28.07.2021;
6. (3007) Документ на підтвердження транспортних витрат №2807-1 від 28.07.2021;
7. (4100) Зовнішньоекономічний договір №L1604SP від 16.04.2021;
8. (4103) Специфікація №20 від 22.07.2021;
9. (4301) Договір (контракт) про перевезення №20042021-1 від 20.04.2021;
10. (9000) Лист про страхування від 16.04.2021;
11. (9000) Технічні характеристики від 22.07.2021;
12. (9610) Копія експортної митної декларації №21PL412020Е0864683 від 24.07.2021.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною МД згенеровано обов`язкову форму контролю: « 105- 1» - Контроль правильності визначення митної вартості товарів.
За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року, виявлено певні розбіжності та відсутність деяких відомостей.
Відповідач запропонував декларанту додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:
-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
-рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
-рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
-виписку з бухгалтерської документації;
-ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
-каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» листом від 28.07.2021 року повідомило Дніпровську митницю про те, що додаткові документи надаватись не будуть.
Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з частиною 1 статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 статті 53 МК України визначено документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки зазначеної митної вартості в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Оцінюючи висновки відповідача про відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що стали підставою для витребування додаткових документів та коригування заявленої позивачем митної вартості, суд виходить з такого.
Згідно з товаросупровідними документами поставка товару здійснювалась позивачем на умовах поставки ЕXW, Німеччина, м. Міделлфарт.
Відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс - 2010 на умовах поставки ЕXW означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Покупець повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи навантаження, виконати і сплатити митні процедури.
На підставі частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Заявка №16072021-1 від 02.07.2021 року до митного оформлення не надавалася.
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
-рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
-банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
-калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).
Зазначену декларантом при розрахунку додаткову складову митної вартості товару - навантаження у розмірі 3300,00 грн. не підтверджено документально та неможливо перевірити на підставі положень статті 54 МК України.
Відповідно до статті 33 МК України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Таким чином, надані до митного контролю документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини 2 статті 53 МК України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Статтею 929 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2014 року №1955, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відповідно до частини 4 статті 58 МК України, митною вартістю товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої (частини десятої) цієї статті.
На підставі частини 11 статті 58 МК України, витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню.
Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року №65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.
У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).
Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 МК України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.
З урахуванням зазначеного відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого рівня митної вартості всіх витрат, передбачених частиною 10 статті 58 МК України.
Згідно зі статтею 49 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Відповідно до статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/ або на пов`язаних з продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Банківські платіжні документи щодо оплати транспортно експедиційних послуг до митного оформлення не надавались.
З огляду на зазначене, надані декларантом документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару складових, які б враховували усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення.
Таким чином, у митного органу при здійсненні митного контролю товару, заявленого МД від 28.07.2021 року №UА110020/2021/007203 були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Однак, електронним повідомленням від 28.07.2021 року № 28/07-1 декларант надіслав відмову у поданні додаткових документів та прохання завершити митне оформлення.
На підставі частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, внаслідок неподання декларантом запрошених документів, відсутність повних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, у відповідача були правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 61 МК України передбачено застереження щодо застосування методів 2а) та 2б), зокрема товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.
Долучені до матеріалів справи повідомлення Дніпровської митниці та відповідь позивача засвідчили проведення сторонами консультацій під час митного оформлення товарів.
Досліджуючи товар та умови його поставки за наданими відповідачем МД від 02.06.2021 року №UA110050/2021/005328; №UA110050/2021/005327 та МД №UА110020/2021/600041/1 від 28.07.202 року, яка подана для здійснення митного оформлення товару позивачем, судом встановлено, що:
- в усіх МД заявлено до митного оформлення аналогічний (подібний) товар сільськогосподарський колісний трактор, марка «Deutz-Fahr», модель Agrotron 6205G, призначений для сільського господарства, новий, тип двигуна дизель, V дв. 6057 см.куб., календарний рік виготовлення 2021, колір зелений, країна походження Німеччина; відмінність між тракторами полягає лише у потужності двигуна 205 к.с. (151 кВт) товару, що ввозився позивачем, 200 к.с. (147 кВт) щодо раніше оформленого товару;
- умови поставки тракторів за всіма зазначеними МД самовивіз зі складу постачальника, Німеччина.
Суд критично оцінює надані представником позивача в судовому засіданні пояснення, що така значна різниця у митній вартості товару полягає в тому, що інший товар завозився з додатковим обладнанням. Суд виходить з того, що якби товар за раніше оформленими МД завозився з додатковим обладнанням, таке додаткове обладнання було б додатково ідентифіковано в МД.
В оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено: причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору (контракту), обґрунтована послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом; про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом; посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби з зазначенням номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару.
Отже, враховуючи встановлені у цій справі обставини та відсутністю правових підстав для застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 28.06.2022 року.

Суддя М.В. Бондар