Справа № 420/8198/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8198/22
У Х В А Л А

29 червня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Державного підприємства «ТВК» до Овідіопольського відділу Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
13.06.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «ТВК» до Овідіопольського відділу Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 20.06.2022 року позов залишено без руху.
23.06.2022 року на адресу суду надійшли документи на виконання ухвали суду про залишення без руху.
Також позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду де ним зазначено, що десятиденний строк звернення пропущено з підстав неодноразового звернення до суду та очікування відповіді від відповідача (яку надано позивачу 30.11.2021 року), щодо зняття арешту з майна накладеного постановою №978682 від 02.02.2010 року.
Так позивачем зазначено, що 29.12.2021 року ним направлено позов до Овідіопольського районного суду Одеської області, проте 30.12.2021 року вказаний суд виніс ухвалу про відмову у відкритті провадження. Надалі позивач 07.02.2022 року звернувся з цим же позовом до Господарського суду Одеської області, проте 14.02.2022 року зазначеним судом відмовлено у відкритті вказаного провадження та отримавши 11.05.2022 року вказану ухвалу Господарського суду Одеської області, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду.
З даного приводу суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів адміністративного позову позивач просить суд зокрема визнати протиправною бездіяльність яка полягає у не скасуванні арешту та зобов`язати зняти арешт з нерухомого майна, який було накладено на позивача на підставі постанови відповідача АВ №978682 від 02.02.2010 року, реєстраційний номер обтяження №9583312 від 03.03.2010 року.
При цьому до суду для захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся лише 13.06.2022 року, тобто з пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України десятиденного строку звернення.
Та позивачем зазначено, що лише 12.10.2021 року ним встановлено факт про наявність арешту майна підприємства за вказаною постановою. На підставі зазначено позивач звернувся з відповідним листом до відповідача та отримавши відповідь від 30.11.2021 року де зокрема зазначалось, що матеріали виконавчого провадження знищені та підстав для зняття арешту не має, позивач задля вирішення даного питання неодноразово звертався до різних судів, а саме позов (вперше) був поданий до Овідіопольського районного суду Одеської області та судом винесено ухвалу від 30.12.2021 року про відмову у відкритті провадження. Надалі позивач звернувся з позовом до Господарського суду Одеської області та ухвалою від 14.02.2022 року також відмовлено у відкритті провадження.
На підставі зазначено позивачем подано позов до Одеського окружного адміністративного суду.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.
У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується передбачено статтею 6 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладених обставин та норм закону слідує, що особи, які не залучалися у справі можуть оскаржити рішення, дію та бездіяльність державного виконавця, якщо вважають, що ними зачіпаються їх права, а тому позивач має безперечне право звернутися до суду за своїм захистом.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії (Ashingdane v. the. United Kingdom).
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France).
Враховуючи вищенаведене суд доходить до висновку про необхідність поновлення строку звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.
Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.3 ст.262 КАС України).
Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З урахуванням зазначених критеріїв, та положень статті 12 КАС України, суд доходить висновку, що адміністративна справа підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.
Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України, відсутні.
Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України.
Керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 248, 261, 262 КАС України,
Поновити Державному підприємству «ТВК» строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Відкрити позовне провадження в адміністративній справі за позовною заявою Державного підприємства «ТВК» до Овідіопольського відділу Державної виконавчої служби в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Встановити відповідачу строк до 15.07.2022 року для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяву про виклик свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).
Копію ухвали направити учасникам справи.
Справа розглядатиметься суддею одноособово.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Іванов Е.А.