Справа № 140/3131/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3131/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі Департамент, відповідач), відповідно до якої просить суд:

1) визнати протиправними рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії від 30 листопада 2021 року №1/21-709 та рішення про припинення надання житлової субсидії від 30 січня 2021 року, оформлене протоколом про припинення надання житлової субсидії від 30 січня 2021 року, винесені щодо ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради поновити нарахування житлової субсидії ОСОБА_1 з 1 грудня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За даною адресою йому з 2017 року призначалась субсидія для оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з протоколом про припинення надання житлової субсидії від 30 січня 2021 року, винесеним Департаментом соціальної політики Луцької міської ради, було припинено надання раніше призначеної житлової субсидії з грудня 2021 року.

Дане рішення прийняте з підстав, що за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року позивач отримував житлову субсидію, однак не задекларував набуття права власності в інший законний спосіб на нерухоме майно, набуте протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії, на суму, яка на дату набуття права власності перевищує 50 тис. грн, а тому не мав права на отримання житлової субсидії у вказаний період.

Рішення про припинення надання житлової субсидії та про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії вважає протиправними, такими, що суперечать нормам юридичної визначеності та справедливості.

Зазначає, що не був зобов`язаний вводити в експлуатацію житловий будинок і реєструвати право власності на нього до 1998 року, а договір купівлі-продажу від 24 жовтня 1996 року був підставою для виникнення права власності на будинок, який почав використовуватись як житловий будинок і був готовий до експлуатації уже при його покупці. Купівля продаж об`єкту здійснювалась за правилами ЦК УРСР як житлового будинку, а те, що договір був поіменований як договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва було зумовлено лише тим, що попередній власник не ввів об`єкт в експлуатацію, оскільки на час його побудови і продажу обов`язковості вчинення такої дії передбачено не було.

На підставі вищенаведеного просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву з даним позовом не погоджується та вважає його безпідставним та необґрунтованим з тих підстав, що при проведенні перевірки особової справи позивача було виявлено факт недекларування позивачем набуття 24 листопада 2017 року права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого перевищує 50 тис.грн, про що складено акт від 16 листопада 2021 року №554.

Відповідно до підпункту 4 пункту 6 Порядку житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово- комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

В зв`язку з цим, рішенням про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій від 30 листопада 2021 року №1/21-709 позивачу було визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з листопада 2018 по квітень 2019 в розмірі 14 508,07 грн та встановлено термін для повернення надміру виплачених коштів до 25 квітня 2022 року.

Відповідач не погоджується із твердженням позивача про те, що підставою для виникнення права власності на житловий будинок виник у нього з дати укладення договору купівлі-продажу (24 жовтня 1996 року), оскільки він почав використовуватись ним як житловий будинок і був готовий до експлуатації при його покупці.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державна реєстрація даного об`єкта нерухомості проведена 24 листопада 2017 року, при цьому, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 24 жовтня 1996 року №1-4001, а підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38377480 від 28 листопада 2017 року.

В даній ситуації договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку є підставою для набуття права власності, а не підтвердженням його належного оформлення та реалізації. Адже, і на момент дії Закону України «Про власність» і після втрати його чинності право власності передбачає можливість на власний розсуд вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, з належним особі майном.

Зокрема, право власності включає в себе три правомочності: можливість володіти майном, тобто можливість тримати майно у себе; можливість користуватись майном, тобто можливість використовувати всі корисні властивості майна; можливість розпоряджатись майном, тобто можливість продати, подарувати, знищити майно тощо.

Відсутність до 24 листопада 2017 року у позивача належним чином оформлених документів на право власності виключає одну із складових права власності - розпорядження.

Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином позивач, отримавши право на набуття права власності, його не реалізував до 24 листопада 2017 року.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований і проживає.

Відповідно до поданої заяви від 06 листопада 2018 року позивачу було призначено житлову субсидію для оплати житлово-комунальних послуг.

30 листопада 2021 року прийнято рішення №1/21-709 про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій, яким встановлено, що заявник не мав права на отримання житлової субсидії з листопада 2018 року по квітень 2019 року, у зв`язку з тим, що не задекларовано набуття права власності в інший законний спосіб на нерухоме майно, набуте протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії, на суму, яка на дату набуття права власності перевищує 50 тис. грн. Вирішено обсяг надміру виплачених коштів в розмірі 14 508,07 грн до 25 квітня 2022 року (а. с. 9).

У протоколі від 30 листопада 2021 року припинено надання ОСОБА_1 раніше призначеної житлової субсидії з грудня 2021 року, в зв`язку з тим, що громадянин зазначив недостовірні дані (а. с. 10).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій, яке в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, а саме: житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами; щомісячної житлової субсидії на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі об`єднання), а саме: витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів; витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік (далі - Положення №848).

Відповідно до пункту 1 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно пункту 2 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

За приписами пункту 3 Положення №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Пунктом 4 Положення №848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 13 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):

заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);

декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Згідно підпункту 4 пункту 6 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:

- будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

Згідно з абзацом 12 Положення №848 (в редакції на момент припинення субсидії позивачу) надання житлової субсидії у зазначених випадках припиняється з місяця, наступного за місяцем, в якому їх виявлено (якщо інше не передбачено заявою).

Поновлення надання житлової субсидії протягом сезону її призначення можливе лише у випадках, зазначених в абзацах другому та третьому цього пункту, з місяця, наступного за місяцем, в якому надійшло повідомлення про відновлення надання житлово-комунальної послуги (послуг), сплату заборгованості за житлово-комунальну послугу (послуги), оплату витрат на управління багатоквартирним будинком (абзац 13).

У випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, житлову субсидію після подання нових заяви та декларації може бути призначено лише на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон за рішенням комісії (абзац 15).

У випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії (абзац 16).

У випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому цього пункту, житлову субсидію після подання нових заяви та декларації може бути поновлено протягом сезону її призначення за рішенням комісії (абзац 17).

Відповідно до підпункту 5-1 пункту 6 Положення №848 (в редакції на момент припинення субсидії позивачу) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: громадянин не повернув надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або не сплачує суми до повернення, визначені відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення.

Враховуючи відсутність доказів повернення позивачем надміру перерахованої суми житлової субсидії, суд дійшов висновку про правомірність відмови в поновленні виплати житлової субсидії.

Пунктом 6 Положення №848 (в редакції станом момент виникнення спірних правовідносин) визначено підстави для відмови у призначенні житлової субсидії.

Так підпунктом 4 пункту 6 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

В свою чергу, після призначення субсидії, питання припинення надання такої субсидії не регулюється пунктом 6 Положення №848, а застосуванню підлягають приписи пункту 22 Положення №848.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 22 Положення №848, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли: громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 16 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Водночас, пунктом 16 положення №848 передбачено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення

Також, пунктом 22 Положення №848 передбачено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальної послуги, громадянином.

У пункті 13 Положення №848 зазначено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Аналіз наведених норм права надає підстави для висновку про те, що у визначених законодавством випадках громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, може бути призначена житлова субсидія. За загальним правилом у разі, якщо будь-хто зі складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії набув право власності, зокрема, на земельну ділянку, вартість якої перевищує 50 тис. гривень, житлова субсидія не призначається. При цьому, якщо набуття відповідного права відбулось у період отримання призначеної житлової субсидії, громадянин має обов`язок проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про настання таких обставин.

Отже, факт набуття громадянином права власності на земельну ділянку, вартість якої перевищує 50 тис. гривень протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії або у період, в якому призначена субсидія отримувалась, є суттєвим для визначення права громадянина на отримання житлової субсидії. Невиконання обов`язку щодо повідомлення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про наявність таких обставин має наслідком припинення надання житлової субсидії, призначеної раніше.

Встановлені судом обставини свідчать, що у 2017 році (24 листопада 2017 року), тобто до призначення позивачу первинно житлової субсидії, Швайковським набуто право власності на об`єкт нерухомості, а саме: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, вартість яких перевищує 50 тис.

Втім, позивачем про такі обставини не повідомлено Департамент соціальної політики Луцької міської ради.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що він набув право власності на житловий будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1996 року, оскільки за вказаним договором позивач набув право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, тоді як 24 листопада 2017 року позивачем зареєстровано право власності на інший об`єкт нерухомого майна житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості.

Наведене підтверджується наданою позивачем Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 11)

Суд вважає, що вартість набутого у власність майна впливає на призначення субсидії, оскільки з урахуванням чинного нормативно-правового регулювання підставою для не призначення житлової субсидії є сам факт набуття у власність майна певної вартості (що перевищує 50 тис. гривень), без визначення його впливу на розмір доходу громадянина.

Враховуючи не повідомлення позивача про набуття ним у власність житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 188,6 кв.м, вартість якої перевищує 50 тис. у період коли відбувалося отримання житлової субсидії, суд дійшов висновку про правомірність рішення у формі протоколу від 30 листопада 2021 року про припинення надання житлової субсидії та як наслідок рішення № 1/21-709 від 30 листопада 2021 року про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій.

Всі інші твердження представника позивача не спростовують висновків суду, зроблених в даному рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що твердження департаменту про те, що позивач отримував житлову субсидію не маючи права на її отримання, в силу підпунктів 2 пункту 6 Положення №848, знайшли своє підтвердження в ході розгляду адміністративної справи. Відтак, позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з меж позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер