Справа № 160/5627/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року Справа № 160/5627/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна фіскальна служба України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -
18 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна фіскальна служба України, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка виразилася у невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установлення йому інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах ДФС, у сумі 301 050,00 грн.;
- стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 невиплачену одноразову грошову допомогу у зв`язку з установлення йому інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах ДФС, у сумі 301 050,00 грн..
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.05.2019 року на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області №442-о його було звільнено у відставку з податкової міліції, відповідно п.64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №222751 від 22.07.2019 року, позивачу встановлено третю групу інвалідності з 18.07.2019 p., причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року у справі № 160/729/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності, відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію".

На виконання рішення суду Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області до Державної фіскальної служби на розгляд та затвердження було направлено пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності позивача.

Листом №3040/7/99-99-17-03-17 від 14.08.2020 Державною фіскальною службою повернуто до ГУ ДФС у Дніпропетровській області розглянутий та затверджений примірник Висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності ОСОБА_1 на суму 301 050,00 грн. разом із іншими документами для проведення виплати.

Про це Головне управління ДФС у Дніпропетровській області повідомило позивача листом № 1984/10/04-97-08 від 03.09.2020 «Про надання інформації щодо виплати одноразової грошової допомоги».

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС у Дніпропетровській області з приводу виплати належної йому одноразової грошової допомоги у сумі 301 050,00 грн.

Листом №3168/10/04-97-08- від 28.12.2021 ГУ ДФС у Дніпропетровській області позивачу відмовлено у здійснення належної виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вважає, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області у відношенні нього мала місце протиправна бездіяльність, у результаті чого було порушене право на отримання одноразової грошової допомоги в сумі 301 050,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 року відкрито провадження у справі №160/5627/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Зазначеною ухвалою також встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі 15 (п`ятнадцять) днів для надання пояснення щодо позову, а щодо відзиву - протягом 10 (десяти) днів з дня його отримання.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

На юридичну адресу відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судом направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами, однак повернувся конверт з відміткою про невручення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна фіскальна служба України правом на надання пояснень не скористалася.

На юридичну адресу третьої особи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судом направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами, однак повернувся конверт з відміткою про невручення.

Згідно з ч. 8 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на службі в податковій міліції з 05.06.1997 року, 12.06.2009 року звільнений з органів податкової міліції, з 21.09.2016 року знов прийнятий на службу в податкову міліцію, останнє місце служби та посада: старший оперуповноважений з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.05.2019 року №442-о, на підставі свідоцтва про хворобу №4 від 23.05.2019 року військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України в Дніпропетровській області» ОСОБА_1 був звільнений зі служби у податковій міліції в запас Збройних Сил за п.64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114.

У свідоцтві про хворобу №4 від 23.05.2019 року військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України в Дніпропетровській області» вказано, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно Довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №222751 від 22.07.2019 року, позивачу встановлено третю групу інвалідності з 18.07.2019 р., причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

10.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлена інвалідність (3 група), яка настала в період проходження служби в податковій міліції ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Листом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 30.10.2019 року, посилаючись на п.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, повідомило позивача, що у зв`язку із встановленням йому інвалідності з 18.07.2019 року, тобто після набрання чинності Закону України від 13 лютого 2015 року №208-ХІІІ «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» дія Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 на нього не поширюється.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 р. у справі № 160/729/20, яке набрало законної сили 23.04.2020 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо ненадання висновку до Державної фіскальної служби України про можливість виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності, відповідно до ст.356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію»; зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності, відповідно до ст.356 Податкового кодексу України та ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію».

На виконання даного рішення суду Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області до Державної фіскальної служби на розгляд та затвердження було направлено пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності позивача.

Листом №3040/7/99-99-17-03-17 від 14.08.2020 року Державної фіскальної служби повернуто до ГУ ДФС у Дніпропетровській області розглянутий та затверджений примірник Висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності ОСОБА_1 на суму 301 050,00 грн. разом із іншими документами для проведення виплати.

Листом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 1984/10/04-97-08 від 03.09.2020 року «Про надання інформації щодо виплати одноразової грошової допомоги» повідомлено позивача, зокрема, що враховуючи вимоги розділу 4 пункту 4.7 Методичних рекомендацій щодо порядку прийому, оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника податкової міліції, затвердженої наказом ДФС України від 09.12.2015 № 973 «Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання» (зі внесеними змінами від 01.07.2020 №94), Управління кадрового забезпечення ДФС України надає до Управління фінансово-бухгалтерського забезпечення ДФС України пропозиції щодо внесення змін до затвердженого кошторису ГУ ДФС у Дніпропетровській області із затвердженням суми, що підлягає сплаті. Управління фінансово-бухгалтерського забезпечення ДФС України на підставі пропозицій готує звернення до Міністерства фінансів України щодо внесення відповідних змін до кошторисних призначень. За умови внесення змін до затвердженого кошторису та за надходженням відповідного напрямку фінансування за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню», ГУ ДФС буде здійснена належна виплата ОСОБА_1

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області стосовно виплати належної йому одноразової грошової допомоги у сумі 301 050,00 грн.

Листом №3168/10/04-97-08- від 28.12.2021 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , зокрема, про те, що з метою прискорення вирішення питання щодо виплат одноразової грошової допомоги, яких на той момент в ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходились три рішення по наступним справам: №160/3235/19, №160/5381/19 та №160/729/20 (щодо призначеної виплати одноразової грошової допомоги по справі №16/729/20 ОСОБА_1 , яка була останньою в черзі для здійснення відповідної виплати) ГУ ДФС у Дніпропетровській області листом від 14.09.2020 № 1028/8/04-97-08 звернулося до ДФС України щодо збільшення кошторисних призначень за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню». Наприкінці 2020 року було виділено коштів за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» на виконання лише двох Висновків про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності.

Затвердженим кошторисом на 2021 рік видатки за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ГУ ДФС у Дніпропетровській області не передбачені. Протягом року змін до кошторису за відповідним напрямком не було.

Здійснення належної виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику ГУ ДФС ОСОБА_1 можливо було здійснити лише за умови внесення змін до затвердженого кошторису та за надходженням відповідного напрямку фінансування за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню».

Не погоджуючись з такою бездіяльністю Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка виразилася у невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установлення йому інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах ДФС, у сумі 301 050,00 грн., позивач звернувся до суду з позовом для відновлення порушених прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України Про міліцію та Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон України Про міліцію, Закон № 565-XII), в останній чинній редакції, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон України Про міліцію втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно з п. 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України Про міліцію, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

На виконання вимог статті 23 Закону України Про міліцію постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника (далі - Порядок № 850).

За приписами п.2 Преамбули до Порядку №850 особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Як вбачається з матеріалів справи, ІII групу інвалідності позивачу встановлено з 18.07.2019 року, тобто після набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII.

Відтак, право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло у 2019 році, а тому за ним, як за колишнім працівником податкової міліції, якому встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом №565-XII та Порядку № 850.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 20.05.2019 року у справі №405/704/17 і враховується судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Підстави, порядок, строки та інше стосовно виплати одноразової грошової допомоги регулюють Методичні рекомендації щодо порядку прийому, оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника податкової міліції, затверджені наказом ДФС України від 09.12.2015 №973 Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання (далі - Методичні рекомендації), які було розроблено відповідно до Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції зі змінами.

Відповідно до приписів п. 4.7. Методичних рекомендацій Департамент персоналу за погодженням з департаментами правової роботи, інфраструктури, фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, а також Головного управління власної безпеки у десятиденний строк приймає рішення щодо достатності підстав і документів для виплати грошової допомоги та подає погоджений висновок на затвердження першому заступнику (заступнику) Голови ДФС, відповідальному за керівництво податковою міліцією згідно з розподілом обов`язків.

Після затвердження один екземпляр висновку разом із документами, зазначеними у пунктах 4.1 - 4.4 Методичних рекомендацій, повертається органу, у якому проходив службу працівник податкової міліції, для проведення виплати (у даному випадку до ГУ ДФС у Дніпропетровській області).

Згідно з положеннями пунктів 5.1. та 5.2. Методичних рекомендацій виплата грошової одноразової допомоги працівнику податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу ДФС, у разі його загибелі (смерті) - членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям відповідно до законодавства України.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Вищезазначені норми кореспондуються з положеннями пунктів 10, 11 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850.

ДФС України було розглянуто та затверджено пакет документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності ОСОБА_1 , які супровідним листом №3040/7/99-99-17-03-17 від 14.08.2020 було направлено до ГУ ДФС у Дніпропетровській області для проведення відповідних виплат.

Вищезазначені документи було отримано ГУ ДФС у Дніпропетровській області 26.08.2020 та зареєстровано за вх. № 602/8 від 26.08.2020.

Враховуючи вищезазначені положення Методичних рекомендацій, ГУ ДФС у Дніпропетровській області повинне було виплатити ОСОБА_1 грошову одноразову допомогу не пізніше 26.08.2020 року.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 356.1 ст. 356 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 01.01.2022) держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького та рядового складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполученого Королівства (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

У межах вироблених Європейським Судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Фон Мальтцан та інші проти Німеччини). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може зважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність (Maltzan (Freiherr Von) and others v. Germany № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Посилання Відповідача на відсутність коштів на проведення відповідної соціальної виплати порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок чи компенсацій, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі Кечко проти України від 08 листопада 2005 року).

У пункті 26 цього рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Європейський Суд з прав людини у пункті 48 рішення від 30 листопада 2004 року у справі Бакалов проти України та в пункті 40 рішення від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за пропущення зобов`язання.

Правова позиція щодо того, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат зазначена Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Даний висновок також узгоджується із позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 березня 2018 року по справі №464/5571/16-а.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245 КАС України, буде стягнення з суб`єкта владних повноважень грошових коштів у сумі 301 050,00 грн. (невиплаченої одноразової грошової допомоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Щодо судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ч.1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 13 квітня 2022 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх відшкодування, оскільки витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка виразилася у невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установлення йому інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах ДФС, у сумі 301 050,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплачену одноразову грошову допомогу у зв`язку з установлення йому інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах ДФС, у сумі 301 050,00 грн. (триста одна тисяча п`ятдесят гривень нуль копійок).

Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () судові витрати у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник