Справа № 620/1548/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/1548/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі її територіального органу - Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі її територіального органу - Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 329071 від 28.12.2021, винесеної заступником начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полванюк Ю.В., щодо стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є фізичною особою-підприємцем, займається різними видами економічної діяльності, у тому числі, і перевезенням вантажів. 12 листопада 2021 року належний їй автомобіль MAN F032 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 виконував перевезення вантажу по автодорозі М-14 м. Нова Каховка - м. Кривий Ріг, на якій на 203 км. близько 15-55 години був зупинений посадовими особами відповідача, які запросили у водія ОСОБА_2 надати документи щодо перевезення вантажу, водій такі документи надав, посадовці відповідача їх оглянули і повернули водію, попросили водія розписатись за надані документи і водій поїхав далі. Оскаржувану постанову про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки водій ОСОБА_2 після зупинки надав представникам відповідача всі документи, які передбачені законодавством, ніяких претензій з боку посадовців відповідача до водія не було, зі змісту акту №325067 проведення перевірки від 12.11.2021 не зрозуміло, який саме документ не був наданий водієм.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі до суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем в межах встановленого судом строку подано до суду відзив, в якому просить суд відмовити у позовних вимогах повністю та зазначає, що 12.11.2021 посадовою особою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки водієм були надані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортна накладна та протокол повірки та адаптації тахографа. Інші документи необхідні для здійснення перевезення вантажу водій ОСОБА_2 не надав, у зв`язку з чим, виконуючи функції покладені на них державою, державним інспектором складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.11.2021 №292344. Водій ОСОБА_2 з актом ознайомлений, про що свідчить його підпис, жодних зауважень в акті щодо проведення перевірки водій не зазначив. За результатами розгляду порушень вказаних в акті №325067 від 12.11.2021, відповідно до абз. 3 ч.1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача правомірно винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 28.12.2021 №329071 на суму 17000 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

12.11.2021 на підставі направлення на рейдову перевірку від 08.11.2021 № 012532 Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт (а.с.31), а саме транспортного засобу марки MАN, д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами якої був складений акт № 325067 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.11.2021, яким встановлено порушення ст.34,39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: під час перевезення вантажів згідно ТТН №13001 від 09.11.2021 перевізник не забезпечив водія оформленими тахокартами або бланком підтвердження діяльності водія та полісом особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, чим порушено ст. 48,39 Закону України «Про автомібільний транспорт» (а.с.35).

Листом Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки позивач був повідомлений про розгляд 28.12.2021 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.36-38).

Заступником начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 28.12.2021, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, було винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 329071, якою стягнуто з позивача штраф у сумі 17000 грн (а.с.39).

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до абзаців другого, десятого пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Пункт 21 вказаного Порядку передбачає, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення про робочий час і час відпочинку водіїв), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Згідно пунктів 1.1, 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв це положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух. Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Пунктом 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1.3 Інструкції ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР (пункт 1.3 Інструкції).

В силу пункту 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Так, зі змісту статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт слідує, що вказаний у цій статті перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість його доповнення іншими визначеними законодавством документами, зокрема, такими документами є протокол перевірки та адаптації тахографа.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт).

Крім цього, статтею 7 Закону Про страхування визначено обов`язкові види страхування, до яких віднесено особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

Порядок здійснення обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті передбачено положенням про обов`язкове особисте страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 № 959.

Згідно з пунктом 1 цього Положення особистому страхуванню підлягають працівники транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях, зокрема водії. Відповідно до пункту 2 Положення застрахованими вважаються водії (тільки на час обслуговування поїздки).

Отже, наявність у водія полісу обов`язкового особистого страхування водія є обов`язковою.

Перевезення пасажирів чи вантажів без оформлення поліса обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті є порушенням та передбачає штраф у розмірі 10700 грн (абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідальність несе юридична особа чи підприємець, яка здійснює перевезення.

Суд зазначає, що надана відповідачем копія акту № 325067 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.11.2021 відповідає формі акту, передбаченої Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 та містить чіткий зміст порушень законодавства.

Відповідно до пунктів 26-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як встановлено судом, позивача було повідомлено про розгляд справи в установленому порядку, документів на спростування фактів, викладених в акті перевірки, він не надав.

Таким чином, враховуючи підтвердження факту перевезення вантажу 12.11.2021 транспортним засобом за відсутності оформленої тахокарти або бланку підтвердження діяльності водія та полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно було винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 329071 від 28.12.2021.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі її територіального органу - Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (прос. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) в особі її територіального органу - Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000).

Повний текст рішення суду складено 24.06.2022.

Суддя О.М. Тихоненко