Справа № 520/922/22
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 червня 2022 року Справа № 520/922/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_3 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_4) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_3, в якому просить суд:

- визнати дії Військової частини НОМЕР_3 щодо незарахування ОСОБА_1 періоду проходження навчання на Відділенні помічників лікарів для Збройних Сил України Вінницького медичного коледжу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.08.1997 по 24.06.2001 до календарної вислуги років військової служби в Збройних Силах України - протиправними;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 провести перерахунок ОСОБА_1 календарної вислуги років військової служби в Збройних Силах України та внести відповідні зміни до військово-облікових документів ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона у період з 05.08.1997 по 24.06.2001 навчалася у відділені лікарів для Збройних Сил України Вінницького медичного коледжу ІНФОРМАЦІЯ_1, по закінченню навчання отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Медицина. Лікувальна справа». Після закінчення вказаного навчального закладу позивач продовжила проходити військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. У грудні позивач дізналася, що час навчання у відділені лікарів для Збройних Сил України Вінницького медичного коледжу ІНФОРМАЦІЯ_1 її зараховано до військового стажу не в повному обсязі, що зумовило звернення позивача із цим позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження від 21.02.2022 надіслана відповідачу, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

У свою чергу, відповідач правом подання відзиву на позов не скористався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 у період з 05.08.1997 по 24.06.2001 навчалась у відділенні помічників лікарів для Збройних Сил України Вінницького медичного коледжу ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Медицина. Лікувальна справа» з присвоєнням кваліфікації помічник лікаря, офіцер військового управління тактичного рівня, що підтверджується дипломом бакалавра та додатком до нього.

Військове звання лейтенант медичної служби позивачу присвоєно наказом МО України № 326 від 27.06.2001, що підтверджується посвідченням офіцера № НОМЕР_2 .

З витягу з послужного списку позивача вбачається, що вона продовжила проходження військової служби на різних посадах з 27.06.2001.

22.12.2021 позивач отримала довідку № 655, у якій зазначено, що станом на 01.12.2021 її календарна вислуга років становить 22 роки 4 місяці 13 днів.

У позовній заяві позивач вказала, що їй в усному порядку було роз`яснено, що період навчання позивача у медичному технікумі було зараховано до її календарної вислуги років військової служби з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Позивачка, вважаючи, що має право на зарахування до її календарної вислуги років військової служби усього періоду навчання, звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції, чинній на час зарахування позивача на навчання) початком перебування на військовій службі вважається:

день прибуття до військового комісаріату для відправлення у військову частину - для призовників і офіцерів, призваних із запасу;

день від`їзду до місця служби, вказаний у розпорядженні, виданому військовим комісаріатом, - для військовозобов`язаних і жінок;

день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

При цьому, Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" встановлюються такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин; військова служба жінок за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу; військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів; військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів; військова служба за контрактом офіцерського складу.

Посилаючись на положення ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", позивач зазначає, що початком перебування на військовій службі вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Однак, Вінницький медичний коледж ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому навчалася позивач, не є військовим навчальним закладом, в якому особи, що відповідають вимогам Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", проходять військову службу, відтак, строк навчання не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання у такому учбовому закладі не можна вважати проходженням військової служби.

Аналогічна правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду України від 27.03.2012 у справі №21-7а12, від 16.04.2013 у справі №21-107а13, від 01.10.2013 у справі №21-330а13 та Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 825/1086/17.

При цьому суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно послужного списку позивача, вона проходила службу з 27.06.2001 по теперішній час, а з довідки № 655 від 22.12.2021 вбачається, що станом на 01.12.2021 вислуга років позивача складає 22.12.2021. Вказане свідчить, що позивачу зараховано до її календарної вислуги років військової служби час навчання у навчальному закладі, виходячи із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, а також час проходження служби тривалістю більше 20 років, що сукупно склало 22 роки 4 місяці 13 днів.

Оскільки після закінчення навчання у Вінницькому медичному коледжі ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу було присвоєно звання лейтенант, суд вважає, що відповідач правомірно зарахував до складу календарної вислуги років військової служби позивача період її навчання у зазначеному навчальному закладі з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, розглянувши подані позивачем документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення..

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 29.06.2022.

Суддя Супрун Ю.О.