Справа № 380/5500/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року

справа №380/5500/22

провадження № П/380/5533/22

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ГТ-ТІР ТзОВ «GT-TIR SPOLSKA Z» OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA до Західного міжрегіонального Управління Уртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

в с т а н о в и в :

ГТ-ТІР ТзОВ «GT-TIR SPOLSKA Z» OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA (місцезнаходження: 37-700, Польща, Підкарпатське воєводство, повіт Перемишль, гміна Перемишль, населений пункт Перемишль, вул. Мая, 19, код РЕГОН 388325046, ІПН ) (далі позивач) звернулося до суду з позовом до Західного міжрегіонального Управління Уртрансбезпеки (місцезнаходження: 81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 659а/2, ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови начальника Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки :№№ 216484; 216483; 216482; 216481; 216480, 216479, 216478; 216477; 216476; 216475; 216474; 216473; 216472; 216471; 216470, 216469; 216468; 216467; 216466; 216465; 216464; 216463; 216462; 216461; 216460; 216459;216391 від 20.09.2021 року;

- стягнути з Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (81500, вул.Львівська,. 659а/2, м. Городок, Городоцького району, Львівської області.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю, що зареєстроване за законодавством Республіки Польща ГТ-ТІР ТзОВ »GT-TIR SPOLKA Z »GT-TIR SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIED ZIASCL (держава- ПОЛЬЩА,ПІДКАРПАТСЬКЕ воєводство,повіт ПЕРЕМИШЛЬ, гміна ПЕРЕМИШЛЬ, населений пункт ПЕРЕМИШЛЬ, вул. № МАЯ № 19, приміщення-населений пункт ПЕРЕМИШЛЬ,індекс 37-700,пошта ПЕРЕМШЛЬ, держава Польща, ІПН ) суму адміністративно-господарських штрафів, сплачених Позивачем на загальну суму 18 360,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.09.2021 Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено 27 постанов про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів за порушення, відповідальність за які передбачена абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач вважає зазначені в постановах доводи відповідача безпідставними, оскільки під час перевірки посадовим особам відповідача було надано роздруківку цифрового тахографа від 20.09.2021. Стверджує, що відповідачем було порушено вимоги Порядку №1567, зокрема щодо дотримання процедури розгляду акта перевірки про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Також позивач зазначив, що відповідач позбавив його права взяти участь у розгляді справи, оскільки не повідомляв та не викликав останнього на розгляд відповідної справи. Позивач вважає такі постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду.

Ухвалою судді від 28.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ГТ-ТІР ТзОВ «GT-TIR SPOLSKA Z» OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA є нерезидентом, товариством з обмеженою відповідальністю, яке зареєстроване на території Польщі, що підтверджується витягом з Національного судового реєстру, яке знаходиться за адресою 37-700, Польща, Підкарпатське воєводство, повіт Перемишль, гміна Перемишль, населений пункт Перемишль, вул. Мая, 19.

20.09.2021 на автодорозі М-11 Львів-Шегині 59км-300м державними інспекторами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було зупинено транспортний засіб Renault Premium НОМЕР_1 , що належить ГТ-ТІР ТзОВ «GT-TIR SPOLSKA Z» OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA з метою проведення перевірки транспортного засобу на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акт №310251 від 20.09.2021, в якому зафіксовано порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень в період з 23.08.2021 по 20.09.2021 без роздруківки даних роботи тахографа.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанови про застосування до ГТ-ТІР ТзОВ «GT-TIR SPOLSKA Z» OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA адміністративно-господарських штрафів: :№№ 216484; 216483; 216482; 216481; 216480, 216479, 216478; 216477; 216476; 216475; 216474; 216473; 216472; 216471; 216470, 216469; 216468; 216467; 216466; 216465; 216464; 216463; 216462; 216461; 216460; 216459;216391 за порушення, передбачене абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних пасажирських перевезень без роздруківки даних роботи тахографа за період з 23.08.2021 до 20.09.2021) - у розмірі по 680,00 грн за кожен випадок порушення.

Вважаючи такі постанови протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з п. п. 2, 3 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Так, відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1567).

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що позивач є іноземним перевізником, що зареєстрований на території держави Польща.

Відповідно до абз. 5 ст. 53 Закону № 2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозвіл України; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Абзацом 8 ст. 53 Закону № 2344-ІІІ, передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів визначено в пунктах 20-30 Порядку № 1567.

Зокрема, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20).

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22).

Згідно з матеріалами справи, в акті перевірки від 20.09.2021 № 310251 зафіксовано допущення позивачем порушень, відповідальність за які передбачена абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 11), за виконання нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, перелік яких визначений ст. 53 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 6).

Спірними постановами відповідач застосував до позивача адміністративно-господарські штрафи по 680,00 грн за порушення вимог ЄУТР, а саме: управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку.

Обґрунтовуючи факт порушення позивачем абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, відповідач послався на порушення вимог ЄУТР. Однак, у постановах відповідач не зазначив пункт ЄУТР, вимоги якого порушив перевізник.

Спірні постанови не містять посилання на акт перевірки від 20.09.2021 № 310251 та порушення, встановлені цим актом.

Також, судом взято до уваги наданні до суду представником позивача роздруківки тахометра, відповідно до показників яких судом не встановлено порушень режиму роботи та відпочинку водія.

В той же час, оцінивши повідомлені позивачем обставина та долучені до матеріалів справи докази у їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку про недотримання відповідачем процедури, встановленої Порядком №1567, що є достатнім для визнання спірних постанов протиправними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26 Порядку № 1567).

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням. (пункти 27, 29).

Втім, належних та допустимих доказів завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи щодо нього, як це регламентовано п. 25 Порядку № 1567, відповідач суду не надав. При цьому, доводи позивача щодо неповідомлення його про розгляд справи відповідачем не спростовані.

Більше того, письмовими доказами долученими до матеріалів справи підтверджується, що розгляд справи відповідачем та прийняття оскаржуваних постанов про застосування адміністративно-господарських санкцій було здійснено в день складення акту про виявлені порушення 20.09.2021.

Отже, контролюючий орган створив умови, за яких перевізник з об`єктивних причин не міг дізнатися та взяти участь у розгляді справи про накладення на нього штрафу.

Наведене дає суду підстави для висновку, що справа про притягнення позивача до відповідальності розглядалася без відома та інформування останнього, що позбавило його права бути присутнім під час розгляду справи, висловити заперечення, подати докази на спростування висновків акту перевірки.

Аналогічного змісту позиція наведена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 813/5802/15, в якій зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відповідачем та прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій було здійснено в день складення акту про виявлене порушення. Отже, судами не досліджувались обставини, чи була повідомлена уповноважена особа суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення, чи мала можливість захистити належним чином свої права та надати докази на спростування висновків акту перевірки.

Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

На переконання суду, відповідач - суб`єкт владних повноважень позбавив позивача права на захист, як і не надав можливості надати докази на спростування висновків акта перевірки, що свідчить про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, зокрема про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача.

Враховуючи наведене, суд погоджується із твердженнями позивача, що відповідач позбавив позивача права взяти участь у розгляді справи про накладення на нього штрафу.

З огляду на викладені обставини, з врахуванням практики Верховного Суду, Європейського Суду з прав людини, суд дійшов висновку, що справа про притягнення ГТ-ТІР ТзОВ «GT-TIR SPOLSKA Z» OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA до відповідальності розглядалася без відома та інформування останнього, що позбавило позивача права бути присутнім, вислуханим, пред`явити йому факти, аргументи та докази на спростування висновків акту перевірки, що могли бути ураховані відповідачем під час розгляду справи.

Водночас, що стосується позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 18360,00 грн, сплачених ним в якості адміністративно-господарського штрафу за спірною постановою, то такі не підлягають задоволенню, адже повернення помилково зарахованих до бюджету коштів здійснюється за спеціальною процедурою, що визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування постанов є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарських штрафів №№ 216484; 216483; 216482; 216481; 216480, 216479, 216478; 216477; 216476; 216475; 216474; 216473; 216472; 216471; 216470, 216469; 216468; 216467; 216466; 216465; 216464; 216463; 216462; 216461; 216460; 216459;216391 від 20.09.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: вул.Львівська, 659а/2, м.Городок, Львівська область, 81500; ) на користь ГТ-ТІР ТОВ «GT-TIR SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCLA» (місцезнаходження: держава Польща, Підкарпатське воєводство, повіт Перемишль, гміна Перемишль, населений пункт Перемишль, вул.№Мая №19, індекс 37-700, пошта Перемишль, РЕГОН 388325046, ІПН: ) судовий збір у сумі 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан