Справа № 160/2381/22
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 червня 2022 рокуСправа № 160/2381/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою, -

ВСТАНОВИВ:

1. 02.02.2022 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у розмірі 3874,07 грн.

2. Ухвалою суду від 03.02.2022 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який складає 10 (десять) календарних днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання:

1) доказів на підтвердження направлення копії адміністративного позову відповідачу;

2) документу на підтвердження сплати (доплати) судового збору за подання цього адміністративного позову у розмірі 2481 грн;

3) оригіналів або належним чином засвідчених копій доказів, а саме: наказу про звільнення позивача зі служби; наказу керівника про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився; докази вручення поліцейському під розписку такого наказу (пункт 10 розділу V «Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час)», затвердженого наказом МВС України від 12.09.2017 № 772);

4) клопотання про поновлення строків звернення до суду із відповідним обґрунтуванням причин пропущення таких строків та наданням підтверджуючих документів, за наявності.

3. 21.02.2022 на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2022 від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору.

щодо сплати судового збору

4. Представником позивача заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено, що представництво інтересів Департаменту патрульної поліції по даній справі здійснюється відділом правового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. З метою забезпечення сплати судового збору згідно вимог чинного законодавства, Управлінням на адресу Департаменту було направлено відповідно доповідну записку з проханням надати управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту вказівку про сплату судового збору за наданими реквізитами, яка в подальшому, після вчинення необхідної резолюції керівництва, підлягає направленню для виконання до уповноваженого підрозділу Департаменту. Для процесу повідомлення про необхідність здійснення певної фінансової операції, безпосередньо перерахування коштів на відповідний рахунок та надіслання відповідного платіжного доручення для подальшого його долучення до матеріалів справи, необхідний певний проміжок часу, більший ніж наданий позивачу ухвалою суду від 03.02.2022.

5. Крім того, позивач просить врахувати наявність обмежувальних заходів, направлений на недопущення поширення на території країни COVID-19, у зв`язку із чим також клопоче перед судом про продовження строку на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 03.02.2022.

6. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із наступного.

7. Аналіз приписів статті 44 КАС України свідчить, що позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення до суду із позовною заявою, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

8. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

9. Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

10. Наведена норма кореспондується із положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

11. З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

12. Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

13. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

14. Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

15. Зазначена позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

16. З урахуванням викладеного, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються, зокрема, на суб`єктів владних повноважень, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - суб`єкта владних повноважень), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані, зокрема, до суб`єкта владних повноважень за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

17. Позивач звернувся до суду із цим позовом з метою стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у розмірі 3874,07 грн, а отже, на зазначеній спір не поширюється пункт 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

18. Крім того, Департамент патрульної поліції є державним органом, який утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

19. КАС України встановлено строки подання документ про сплату судового збору, а саме - до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (частина третя статті 161 КАС України).

20. Позов направлено засобами поштового зв`язку 31.01.2022, однак станом на 15.02.2022 (дату складання клопотання на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2022) позивачем судовий збір не сплачено, а зазначено про: територіальну віддаленість Департаменту, а також фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, які знаходяться в м. Києві, від Управління, яке знаходиться в м. Дніпрі; факт, що для самого процесу повідомлення про необхідність здійснення певної фінансової операції безпосередньо перерахування коштів на відповідний рахунок та надіслання відповідного платіжного доручення для подальшого його долучення до матеріалів справи, необхідний певний проміжок часу, більший ніж наданий позивачу ухвалою суду від 03.02.2022.

21. Однак, суд зазначає, що внутрішні процедури пов`язані з організацією розподілу грошових коштів не можуть бути самостійною підставою для відстрочення сплати судового збору та надання додаткового часу для його сплати.

22. Також, держава має дотримуватися принципу «належного урядування» і не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею же, зокрема стосовно дотримання процедури виділення і погодження коштів на сплату судового збору.

23. Щодо посилання позивача на врахування наявність обмежувальних заходів, направлений на недопущення поширення на території країни COVID-19, суд зазначає, що за приписами пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

24. Однак, до матеріалів справи не надано доказів того, що неможливість вчасної сплати судового збору у встановлений законом строк зумовлено обмеженнями, які впровадженні у зв`язку із карантином.

щодо строку звернення до суду

25. Позивач зазначив, що правовий спір, на підставі якого було подано дану позовну заяву не пов`язаний із прийняттям громадян на публічну справу, її проходження та звільнення, а отже дана справа не підпадає під категорію справ, визначених частиною п`ятою статті 122 КАС України. Таким чином, строк пред`явлення позову у даній справі становить 3 місяці.

26. Досліджуючи зазначені доводи позивача щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

27. Згідно із пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

28. В свою чергу, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

29. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16 зазначено, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

30. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

31. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

32. Суд зазначає, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, а також випадки коли подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

33. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 560/1942/19, від 10.10.2019 у справі № 140/721/19, від 30.09.2019 у справі № 340/685/19, від 24.12.2019 у справі № 824/284/19-а.

34. У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі звільненням відповідача з публічної служби та виникненням у нього, на переконання позивача, зобов`язання щодо відшкодування вартості виданих йому під час служби предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився.

35. Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

36. Отже, строк звернення до суду у цій категорії справ складає один місяць відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України.

37. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

38. Позивачем не заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду, не надано належних доказів на підтвердження обставин незалежних від нього, та які унеможливили його своєчасне звернення до суду з даною позовною заявою.

39. Крім того, суд звертає увагу на висновок, здійснений Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 08.02.2022 у справі № 280/7477/21 за позовом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою:

- оскільки в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем зазначено про застосування строку звернення до суду за абзацом 2 частини другої статті 122 КАС України, яка не застосовується до спірних правовідносин, інших доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду позивач не надав, суд першої інстанції зробив правильний висновок про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом та повернення позовної заяви.

40. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України.

щодо підстав для повернення адміністративного позову

41. Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

42. Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, насамперед його статтями 122, 160-161.

43. Недотримання встановленого цим Кодексом порядку звернення до адміністративного суду, залежно від обставин може тягнути за собою залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, залишення позовної заяви без розгляду.

44. За правилами частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

45. Ухвала суду від 03.02.2022 виконання позивачем в частині надання:

1) доказів на підтвердження направлення копії адміністративного позову відповідачу, а саме: надано копію поштового реєстру;

2) копію витягу з наказу від 26.10.2021 № 1401о/с.

46. При цьому, інші докази, а саме: наказ керівника про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився; докази вручення поліцейському під розписку такого наказу (пункт 10 розділу V «Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час)», затвердженого наказом МВС України від 12.09.2017 № 772) суду не надано, про причини неможливості надати такі документи суду не повідомлено.

47. Позивачем лише зазначено, що в наказі було допущено помилку в сумі відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, та на теперішній час до даного наказу вносяться зміни щодо виправлення суми заборгованості.

48. Таким чином, станом на 30.06.2022 позивач не усунув недоліки позовної заяви.

49. За приписами частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо:

- позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1);

- у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (пункт 9).

50. Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

51. У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

52. Адміністративний позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою - повернути позивачеві.

53. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

54. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

55. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.О. Верба