Справа № 280/9892/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 червня 2022 року Справа № 280/9892/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166)

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу(недоїмки) від 17.05.2021 №Ф-693-49.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваною вимогою відповідач вимагає від ОСОБА_1 сплатити єдиний внесок у розмірі 3 300,00 грн. за ІV квартал 2020 року. Водночас, позивач звертався до відповідача із заявою про списання боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на підставі пункту 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», проте борг (недоїмку) списано лише за період з 01.01.2017 по 30.09.2020. При цьому, списання боргу (недоїмки) за жовтень та листопад 2020 року не проведено. Враховуючи, що відповідач рішенням від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2 мав списати суми недоїмки за період з 01.01.2017 по 01.12.2020, а не по 30.09.2020, вважає оскаржувану вимогу протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою суду від 25.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/9892/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач перебував на обліку як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю. З 01.01.2017, у зв`язку з внесеними змінами до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у самозайнятих осіб виник обов`язок визначати базу нарахування та сплачувати єдиний внесок. Відповідно до п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» адвокату ОСОБА_1 рішенням ГУ ДПС у Запорізькій області від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2 проведено списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 35 588,74 грн. У зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску за ІV квартал 2020 року винесено оскаржувану вимогу. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

30.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він спростовує аргументи контролюючого органу.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 з 21.01.2014 по 26.02.2021 перебував на обліку в контролюючому органі як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат) та як платник єдиного внеску.

26.02.2021 позивачем до ГУ ДПС у Запорізькій області подано заяву, в якій він, із посиланням на п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», просив провести камеральну перевірку, за результатами якої прийняти рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені з єдиного соціального внеску та зняти його з обліку як платника ЄСВ.

17.05.2021 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-693-49, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зі сплати єдиного внеску станом на 30.04.2021 становить 3 300,00 грн.

Вимогу контролюючим органом сформовано на підставі автоматичних нарахувань єдиного соціального внеску в інтегрованій картці платника податків позивача, а саме з терміном сплати 19.01.2021 (за IV квартал 2020 року).

Позивач звернувся до відповідача із скаргою від 27.05.2021, у відповідь на яку листом від 10.06.2021 №35159/6/08-01-24-05 повідомлено, що рішенням від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2 проведено списання боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму 35 588,74 грн. Станом на 30.04.2021 обліковується заборгованість з єдиного соціального внеску у сумі 3 300,00 грн. за ІV квартал 2020 року, у зв`язку із чим сформовано вимогу від 17.05.2021 № Ф-693-49.

Не погодившись із такою відповіддю, позивач подав відповідачу скаргу від 15.06.2021, на яку листом від 09.07.2021 №41604/6/08-01-24-05 повідомлено про правомірність вищезазначеної вимоги.

Позивач оскаржив вимогу від 17.05.2021 № Ф-693-49 до ДПС України, рішенням якої від 24.06.2021 №14159/6/99-00-06-02-01-06 скаргу залишено без задоволення.

Вважаючи вказану вимогу протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Обґрунтовуючи протиправність вимоги від 17.05.2021 № Ф-693-49, ОСОБА_1 посилається на п. 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та зазначає, що відповідач мав списати борг (недоїмку) з ЄСВ за період з 01.01.2017 по 01.12.2020.

Відповідно до пункту 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року;

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

Як вбачається з пояснень сторін, рішенням ГУ ДПС у Запорізькій області від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2 проведено списання боргу (недоїмки) позивачу з єдиного соціального внеску на суму 35 588,74 грн., тобто за період з 01.01.2017 по 30.09.2020.

Абзацем третім частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Отже, нарахування за IV квартал (жовтень, листопад, грудень) 2020 року здійснено в інтегрованій картці позивача 19.01.2021, тобто після 1 грудня 2020 року.

В даному випадку позивач наполягає на тому, що податковий орган рішенням від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2 мав списати ЄСВ за жовтень та листопад 2020 року (по 1 100,00 гривень за місяць), який, хоча і відобразився в інтегрованій карті у січні 2021 року, проте фактично був нарахований за періоди до 01.12.2020.

Однак, дане рішення позивачем не оскаржено; докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

При цьому, винесенню цього рішення мала передувати камеральна перевірка, якою, серед іншого, мало встановлюватися, чи отримував позивач дохід (прибуток) від здійснення незалежної професійної діяльності протягом, зокрема, жовтня та листопада 2020 року.

В той же час, сторонами не надано до матеріалів справи ані копії рішення від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2, ані копії акту камеральної перевірки.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція № 449).

Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 визначено, що податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно з п. 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

З аналізу наведених вище положень слідує, що у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску податковий орган на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Отже, враховуючи, що в інтегрованій картці позивача обліковувалася заборгованість з ЄСВ за IV квартал 2020 року, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2021 № Ф-693-49 сформована правомірно.

Доводи позивача про те, що контролюючий орган мав списати заборгованість за період жовтень листопад 2020 року суд не приймає, оскільки такі твердження можуть бути підставою для оскарження рішення від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2 та/або дій відповідача щодо списання спірної заборгованості.

В той же час, в межах даної справи, за умови чинності рішення від 30.03.2021 №1536/08-01-13-03/2, за відсутності у суду відомостей про те, чи отримував позивач дохід (прибуток) від здійснення незалежної професійної діяльності протягом, зокрема, жовтня та листопада 2020 року, такі доводи не можуть слугувати самостійною підставою для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2021 № Ф-693-49.

Крім того, такий спосіб захисту прав позивача як скасування вимоги, до якої включено нарахування за жовтень та листопад 2020 року, призведе, по суті, до виникнення у відповідача обов`язку вчинити дії без дотримання встановленої законом процедури, зокрема, проведення перевірки перед списанням суми недоїмки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 29.06.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко