Справа № 620/1689/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року Чернігів Справа № 620/1689/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про зобов`язання відповідача розглянути у місячний термін заяви від 09.04.2021 та 19.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку як учаснику бойових дій та прийняти рішення по ним згідно Земельного Кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що орган місцевого самоврядування зобов`язаний у місячний термін належним чином та у відповідності до вимог Земельного кодексу України розглянути його заяви.

Відповідач подав пояснення по справі, які суд розцінює як відзив на позов, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову та вказує, що до Управління архітектури та містобудування міської ради були надані запити від управління земельних ресурсів на предмет надання інформації щодо відповідності зазначеного в заяві ОСОБА_1 цільового призначення земельної ділянки містобудівній документації м. Чернігова та можливості надання дозволу по зазначених питаннях для розгляду їх на чергових сесіях міської ради, про що поінформовано позивача. Вказує, що після надходження відповідей Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради позивача проінформовано листами щодо включення до проекту рішення чергової сесії із земельних питань, яка відбудеться наприкінці березня поточного року питання надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначених у заявах. Проте, у зв`язку із запровадженням воєнного стану, розпорядженням від 24.02.2022 №32-р «Про відкладення проведення пленарного засідання 17 сесії Чернігівської міської ради VII скликання» проведення пленарного засідання 17 сесії відкладено (строк не визначений).

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.06.2022 було продовжено відповідачу процесуальний строк на подання пояснень та доданих до них документів та долучено їх до справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської міської ради з заявою від 09.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території м. Чернігова по провулку Успенського біля ділянки з кадастровим номером :01:039:0280 (а.с. 6).

Також позивач звернувся до відповідача з заявою від 19.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , біля ділянки з кадастровим номером :01:026:0424 (а.с. 7).

Листами від 16.04.2021 № 2961/2-08/2021/вих/К-2779-1-9 та від 07.05.2021 № 3366/2-08/2021/вих/К-3006-1-09 позивачу повідомлено, що заяви позивача направлені до Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради для надання інформації щодо можливості розгляду питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 8-9).

Листами від 22.02.2022 № 1105/2-08/2022/вих/К-2779-1-9 та № 1103/2-08/2021 позивача повідомлено, що питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок буде включено до проекту рішення чергової сесії із земельних питань, яка орієнтовно відбудеться наприкінці березня 2022 року (а.с. 35-36).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

В силу пункту «г» частини першої 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом «в» частини третьої статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу зазначених норм, будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку.

Водночас, суд зазначає, що у статті 118 Земельного кодексу України міститься загальне посилання на те, що місце розташування земельної ділянки повинно відповідати вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із системного аналізу норм земельного законодавства суд дійшов висновку, що при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, уповноважений на це орган в контексті норм частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України повинен перевірити:

- відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України та частина третя статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Таким чином, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність може бути невідповідність місця розташування об`єкта (земельної ділянки) наведеним вище вимогам.

Відмова у наданні дозволу з інших підстав не допускається.

Також, згідно позиції Верховного суду України постановах від 10.12.2013 у справі № 21-358а13, від 11.10.2016 у справі № 806/3787/13-а отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність (користування). Відтак, формальні підстави в не наданні дозволу свідчать про зловживання своїм обов`язком відповідача надати такий дозвіл у відповідності до вимог закону, чим порушуються права позивача, гарантовані Конституцією України.

Аналізуючи наведені норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано вимоги законодавства, які регулюють порядок звернення до органів місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно вимог частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. При цьому, чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Вирішуючи питання про правомірність бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про надання згоди або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, необхідно виходити з меж повноважень органів місцевого самоврядування в сфері розпорядження землями комунальної власності, визначених законом.

Суд зазначає, що у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. У разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, що свідчить про протиправну бездіяльність.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи проекти рішень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову в наданні дозволу на розгляд сесії селищної ради не виносилися, тобто відповідач всупереч вимогам Земельного кодексу України не розглянув по суті заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не прийняв з цього приводу жодного рішення, тобто вийшов за межі своїх повноважень, оскільки право відступати від положень Земельного кодексу України та інших правових норм щодо строків розгляду та обов`язку прийняття рішення по суті органам місцевого самоврядування не надано.

Суд звертає увагу, що позивачем надано дві різні заяви щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, які знаходяться за різними адресами на території міста Чернігова, однак враховує, що відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо надання або відмову в наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на передбачену законодавством заборону на надання дозволів на розробку проектів землеустрою під час воєнного стану, оскільки при прийнятті рішення в спірних правовідносинах, суд досліджує правомірність рішення (дій, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень на момент його прийняття (їх вчинення або не вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів (дій, бездіяльності) із урахуванням подій, які сталися в майбутньому, зокрема запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022, враховуючи при цьому триваючу бездіяльність відповідача з моменту звернення позивача з відповідними заявами в квітні 2021 року.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За таких обставин, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду заяв позивача від 09.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_2 біля ділянки з кадастровим номером :01:039:0280 та від 19.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , біля ділянки з кадастровим номером :01:026:0424; зобов`язання відповідача повторно розглянути на пленарному засіданні сесії міської ради заяви позивача від 09.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_2 біля ділянки з кадастровим номером :01:039:0280 та від 19.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , біля ділянки з кадастровим номером :01:026:0424 а винести з даного питання вмотивоване рішення.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 09.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_2 біля ділянки з кадастровим номером :01:039:0280 та від 19.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , біля ділянки з кадастровим номером :01:026:0424.

Зобов`язати Чернігівську міську раду повторно розглянути на пленарному засіданні сесії міської ради заяви ОСОБА_1 від 09.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території м. Чернігова по провулку Успенського біля ділянки з кадастровим номером :01:039:0280 та від 19.04.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , біля ділянки з кадастровим номером :01:026:0424 та винести з даного питання вмотивоване рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.06.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна