Справа № 580/10814/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 10 років стажу слідчого органів внутрішніх справ в наступні періоди: з 22 серпня 1978 року до 20 грудня 1978 року на посаді слідчого Саксаганського РВВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; з 20 грудня 1978 року до 22 липня 1980 року на посаді слідчого Дзержинського РВВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; з 31 грудня 1980 року до 31 жовтня 1983 року на посаді слідчого Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області; з 31 жовтня 1983 року до 05 лютого 1986 року на посаді старшого слідчого Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області; з 05 лютого 1986 року до 17 липня 1989 року на посаді заступника начальника слідчого відділення Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 10 років стажу слідчого органів внутрішніх справ в наступні періоди: з 22 серпня 1978 року до 20 грудня 1978 року на посаді слідчого Саксаганського РВВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; з 20 грудня 1978 року до 22 липня 1980 року на посаді слідчого Дзержинського РВВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; з 31 грудня 1980 року до 31 жовтня 1983 року на посаді слідчого Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області; з 31 жовтня 1983 року до 05 лютого 1986 року на посаді старшого слідчого Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області; з 05 лютого 1986 року до 17 липня 1989 року на посаді заступника начальника слідчого відділення Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити призначення, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% (64% стаж судді та 20% стаж слідчого) грошового утримання працюючого судді Черкаського апеляційного суду згідно з довідкою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року № 04-24/73/2020, починаючи з дня звернення до суду та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 84% грошового забезпечення на підставі довідки Черкаського апеляційного суду про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 20 лютого 2020 року № 04-24/73/2020.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% грошового забезпечення на підставі довідки Черкаського апеляційного суду про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 20 лютого 2020 року № 04-24/73/2020.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що зарахувавши до стажу роботи на посаді судді також страж роботи на посаді слідчого, суд першої інстанції застосував норму права, що втратила чинність. Також відповідач просить врахувати, що чинним законодавством не передбачено збереження відсоткового значення грошового утримання судді у відставці у разі зміни підходу до його розрахунку.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому зазначив, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Стаж роботи позивача на посаді судді становить 27 років 04 місяців та стаж роботи на посаді слідчого - 10 років.

Так, згідно з довідкою Управління МВС України в Черкаській області від 19 жовтня 2021 року № 14/7-Д-244 ОСОБА_1 працював на посадах:

- слідчого Саксаганського РВВС м. Кривий Ріг у період з 22 серпня 1978 року до 20 грудня 1978 року;

- слідчого Дзержинського РВВС м. Кривий Ріг у період з 20 грудня 1978 року до 22 липня 1980 року;

- слідчого слідчого відділення Соснівського РВВС у м. Черкаси Черкаської області у період з 31 грудня 1980 року до 31 жовтня 1983 року;

- старшого слідчого слідчого відділення Соснівського РВВС у м. Черкаси Черкаської області у період з 31 жовтня 1983 року до 05 лютого 1986 року;

- заступника начальника слідчого відділення Соснівського РВВС у м. Черкаси Черкаської області у період з 05 лютого 1986 року до 17 липня 1989 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 580/3328/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області було зобов`язано здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року № 04-24/73/2020 із врахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 01 березня 2020 року.

На виконання вказаного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 64% суддівської винагороди. Розрахунок проведено без урахування стажу роботи позивача на посаді слідчого.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до стажу судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 10 років стажу роботи на посаді слідчого і з урахуванням цього здійснити перерахунок та збільшити виплату щомісячного грошового утримання як у судді у відставці до 84% суддівської винагороди.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 18 листопада 2021 року № 8109-8435/Д-03/08-2300/21 позивачу повідомлено, що відповідно до розрахунку стажу судді, наданого Апеляційним судом Черкаської області від 13 грудня 2016 року стаж, який дає право на відставку судді, становить 42 роки 2 місяці, стаж роботи на посаді судді, для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 27 років 4 місяці. Також позивачу роз`яснено, що відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання суддівської винагороди визначено згідно із п. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що є підставою виплати довічного грошового утримання у розмірі 64% суддівської винагороди.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що за змістом ст. 43 Закону України «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи на посадах прокурорів і слідчих. У свою чергу п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Під час розгляду і вирішення справи суд першої інстанції врахував правову позицію щодо застосування вказаних норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 19 серпня 2021 року у справі № 369/2234/17 та від 23 вересня 2021 року у справі № 620/1944/20.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.

Положеннями ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, відсоткове співвідношення щомісячного довічного грошового утримання до суддівської винагороди судді безпосередньо залежить від стажу роботи на посаду судді.

Відповідно до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Зазначена норма права не передбачає можливості зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів роботи слідчим.

Разом з тим згідно з абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Рішенням Черкаської обласної Ради народних депутатів від 14 червня 1989 року № 10-20 ОСОБА_1 було обрано на посаду народного судді Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 07 липня 1992 року № 2557-ХІІ позивача обрано членом Черкаського обласного суду, який з 20 серпня 2001 року перейменовано на Апеляційний суд Черкаської області.

На день обрання ОСОБА_1 на посаду судді дів Закон Української радянської соціалістичної республіки «Про судоустрій Української РСР» від 05 червня 1981 року № 2022-X. У подальшому було прийнято Закон союзу радянських соціалістичних республік від 04 серпня 1989 року № 328-I «Про статус суддів в СРСР».

Разом з тим зазначені нормативно-правові акти не передбачали право судді на відставку та не регулювали питання обчислення стажу судді.

Право судді на відставку вперше було закріплене у Законі України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII, що набрав чинності 10 лютого 1993 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 вказаного Закону кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків.

Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII положення ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» було доповнено новим абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років».

Положення ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» у сукупності з абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантують ОСОБА_1 зарахування до стажу роботи на посаді судді відповідних періодів роботи на посаді слідчого, за умови, що його стаж роботи на посаді саме судді становить не менше 10 років.

Як раніше зазначалося, стаж роботи позивача на посаді судді становить 27 років 04 місяці.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає зарахуванню також стаж роботи на посадах слідчого органів внутрішніх справ в наступні періоди: з 22 серпня 1978 року до 20 грудня 1978 року на посаді слідчого Саксаганського РВВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; з 20 грудня 1978 року до 22 липня 1980 року на посаді слідчого Дзержинського РВВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; з 31 грудня 1980 року до 31 жовтня 1983 року на посаді слідчого Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області; з 31 жовтня 1983 року до 05 лютого 1986 року на посаді старшого слідчого Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області; з 05 лютого 1986 року до 17 липня 1989 року на посаді заступника начальника слідчого відділення Соснівського РВВС м. Черкаси Черкаської області.

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про те, що Закон України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII втратив чинність як на час виходу позивача у відставку, так і на час проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці колегія суддів вважає необґрунтованими та наголошує на тому, що можливість застосування визначених цим Законом правил обчислення стажу роботи на посаді судді прямо передбачена абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що при визначенні відсоткового співвідношення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 до суддівської винагороди судді, зазначеної в довідці Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року № 04-24/73/2020, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зобов`язане було врахувати також наявність у нього стажу роботи на посадах слідчого - 10 років.

Як раніше зазначалося, відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Зарахування до стажу роботи на посаді судді також 10 років стажу на посаді слідчого збільшує розмір щомісячного довічного грошового утримання на 20 відсотків.

Отже, визначений відповідачем розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 - 64% підлягає збільшенню на 20% та повинен становити 84%.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвали законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідач в апеляційній скарзі наголошує на неможливості збереження раніше визначеного на підставі Закону України «Про судоустрій і статус» № 2453-VІ відсотка щомісячного довічного грошового утримання та наполягає на необхідності застосування саме ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ.

Разом з тим суд першої інстанції під час розгляду і вирішення справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 керувався ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ і не застосовував положень Закону України «Про судоустрій і статус» № 2453-VІ.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 17 січня 2022 року, та не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та правильно застосував норми матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 1396, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку