Справа № 464/850/22
Суддя: Тімченко О. В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/850/22
пр.№ 2-а/464/60/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/850/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю

вимоги: визнання протиправною та скасування постанови

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Лилик В.В.

представник відповідача Заяць Б.Р.

Обставини справи

Адвокат Лилик В.В. 17 лютого 2022 року від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова в порядку адміністративного судочинства із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 16-а про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесену відповідачем щодо позивача, покликаючись на неправомірність такої.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків такої.

Представник позивача просить визнати причини пропуску звернення до адміністративного суду, який пропущений з поважних причин отримання позивачем оскаржуваної постанови 07 лютого 2022 року, що підтверджується даними відстеженням поштового відправлення.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 04 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно даною ухвалою поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду. Мотивовано тим, що доводи позову свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а тому такий слід поновити, що сприятиме забезпеченню доступу до правосуддя

За приписами ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.6 ЦПК України).

Суд ураховує практику Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру проваджень у судових органах у контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право керуватися міркуваннями ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про проведення публічного розгляду справи

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Наведене викладено в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц, від 14 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому, зважаючи на відсутності необхідності виклику сторін для надання пояснень з огляду на обставини справи, у клопотанні відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін слід відмовити. Клопотання не обґрунтовано необхідністю учасників справи бути присутніми у судовому засіданні з розгляду справи щодо визнання протиправною та скасування постанови, адже всі доводи та заперечення вправі викласти у письмовому вигляді, що ними і зроблено.

Відповідачем позов не визнано, що викладено у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на законність постанови та обґрунтованість наявними доказами, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Порушення процедури при здійсненні заходів державного архітектурно-будівельного контролю та розгляду справи відсутні. Уважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв в межах повноважень, а така відповідає вимогам КУАП. Надано підтвердження надіслання іншим учасникам справи відповідно до вимог адміністративного судочинства.

На підставі п.10 ч.1 ст.4 та ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Мотиви та висновки суду

У ч.ч.1, 2 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Павлишином Т.І. 03 лютого 2022 року винесено постанову № 16-а, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

З даної постанови вбачається, що при проведенні позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку забудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом АДРЕСА_1 » представником ОСОБА_1 не допущено посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Установлено порушення п.1 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року за № 553.

Так, за ч.2 ст.188-42 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю.

Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України (ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року за № 553, визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Із наданих сторонами письмових доказів убачається, що позивач здійснює технічний нагляд за об`єктом будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку забудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом АДРЕСА_1 ».

За наданим договором № 14/09-18 від 19 вересня 2018 року, укладеним між замовником ТзОВ «МС-МК 8» та виконавцем ФОП ОСОБА_1 , замовник доручає і оплачує, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг на здійснення технічного нагляду за об`єктом «Будівництво багатоквартирного житлового будинку забудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом АДРЕСА_1 », який буде виконуватися у 2018-2021 роках відповідно до укладених договорів підряду.

Ані наданий суду договір про надання послуг на здійснення технічного нагляду, який надіслано відповідачу та ним не оспорено, ані Порядок здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури не містить обов`язку допуску посадових осіб ДАБК при здійсненні архітектурно-будівельного контролю на об`єкт перевірки.

Підсумовуючи наведене, на позивача не може бути покладена відповідальність за дії, які не входять до його компетенції, такий не може бути суб`єктом правопорушення за ч.2 ст.188-42 КУАП за відсутності доведених ознак суб`єктивної сторони правопорушення.

З урахуванням викладеного при розгляді даної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено факту вчинення позивачем інкримінованого правопорушення. Суд погоджується з позицією сторони позивача, що відповідачем не спростовано.

З огляду на викладене вище, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимоги позову в частині визнання протиправною постанови інспекції не підлягають до задоволення з огляду на положення ч.3 ст.286 КАС України, якими передбачено конкретний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Установлені обставини справи свідчать про необхідність задоволення позову. Відомості, які б спростували даний висновок суду, відсутні, а інші доводи не впливають на таке вирішення справи.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати (складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - ч.1 ст.132 КАС України), які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Покладаються сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, розмір яких визначений Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю № 16-а від 03 лютого 2022 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-42 КУАП закрити.

Відмовити у задоволенні вимог про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.272 КАС України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

відповідач Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, код за , м.Львів. вул.Угорська, 7а

Повне судове рішення складено та підписано 23 червня 2022 року, що є датою його ухвалення в порядку письмового провадження ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО