Справа № 160/5416/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2022 року Справа № 160/5416/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з 12.03.2020 до 01.11.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін та нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з 12.03.2020 до 01.11.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення та виплатити різницю між отриманою сумою та сумою;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 листопада 2021 року по день фактичного розрахунку 24 грудня 2021 року у розмірі 23 278, 84 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, в період з 15.08.2016 року по 01.11.2021 року позивач проходив службу в Національної поліції України. Відповідно до наказу Начальника ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.11.2021 року № 656 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 01.11.2021 року, за власним бажанням. В період карантину позивач працював поліцейським, який забезпечує життєдіяльність населення, а саме здійснював забезпечення правопорядку і безпеки громадян, та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням. За таких умов, законодавством, а саме Постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 р., передбачено встановлення додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) у граничному розмірі до 50 відсотків пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Проте, за твердженням позивача, відповідач протиправно не виплачував зазначену доплату у період з 12.03.2020 року до 01.11.2021року. Окрім того, відповідач під час звільнення позивача із служби не провів повний розрахунок у день звільнення, а тому повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 року відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До суду 15.06.2022 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує на те, що додаткову доплату було встановлено тим поліцейським, які залучались до заходів щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину. При цьому, як зазначає відповідач, законодавством визначено лише граничний розмір додаткової доплати, а саме до 50 відсотків грошового забезпечення, але обов`язкового мінімального розміру не встановлено, а тому встановлення додаткової доплати поліцейським є дискреційним повноваженням керівника органу поліції. З рештою, відповідач вказує, що додаткова доплата не має обов`язкового характеру та її встановлення залежить від наявності та розміру виділених на орган поліції бюджетних асигнувань і саме цим, у тому числі, керувався відповідач при вирішенні питання щодо призначення доплати.
Також, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 прибув для проходженню служби в ГУНП в Дніпропетровській області з Харківського національного університету внутрішніх справ з 5 липня 2020 року. Призначений на штатну посаду слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Камянського відділу поліції ГУНП з 05 липня 2020 року.
Враховуючи, що до 05 липня 2020 року ОСОБА_1 на штатні посади ГУНП в Дніпропетровській області не призначався, службу в ГУНП в Дніпропетровській області не проходив, у ГУНП в Дніпропетровській області відсутні правові підстави для встановлення додаткової доплати, визначеної Постановою 375 - 2020, за період до 04 липня 2020 року включно. У тому числі слідчого відділу Камянського відділу поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 у грудні 2020 року встановлено та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ 375 - 2020 (з урахуванням кількості днів/діб/змін протягом яких ОСОБА_1 залучався до заходів забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах) за період з 01 серпня 2020 року по 10 грудня 2020 року у розмірах: 2,5 % грошового забезпеченя за серпень 2020 року - 307,00 грн; 50% грошового забезпечення за вересень 2020 року - 6192,03 грн; 19,05% грошового забезпечення за жовтень 2020 року - 2359,16 грн; 7,14% грошового забезпечення за листопад 2020 року - 884,22 грн; 0% грошового забезпечення за грудень 2020 року (з 1 по 10 грудня) - 0,00 грн.
Бюджетні асигнування на виплату додаткової доплати до грошового забезпечення, визначеної постановою №375 - 2020, за період з 11 по 31 грудня 2020 року до ГУНП в Дніпропетровській області не надходили, внаслідок чого, враховуючи норми пункту 5 Постанови 375 - 2020 та статті 51 Бюджетного кодексу України, встановлення та виплата відповідної додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 11 по 31 грудня 2020 року жодному поліцейському ГУНП в Дніпропетровській області (у тому числі ОСОБА_1 ) не проводилось. У тому числі старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 у липні 2021 року встановлено та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ 375 - 2020 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах період з 01 січня 2021 року по 16 лютого 2021 року у розмірах: за січень 2021 року - 2 855,33грн; за лютий 2021 року (з 1 по 16 лютого) - 557,15 грн. У серпні 2021 року на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 28.07.2021 р № 354 о/с ОСОБА_1 встановлено та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ 375 - 2020 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за 17 лютого 2021 року у розмірі - 278,28 грн.
На поточний момент відсутні постанови Кабінету Міністрів України та будь - які інші нормативно - правові акти щодо виділення бюджетних асигнувань на виплату поліцейським Національної поліції України додаткової доплати до грошового забезпечення за відповідними бюджетними програмами за період з 18 лютого 2021 року по теперішній час.
На думку відповідача, позивач не має права на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення зі служби, оскільки норми КЗпП України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Ухвалою суду від 22.06.2022 року поновлено позивачу строк звернення з позовом до суду та продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
З 15.08.2016 р. до 01.11.2021 р. ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 06.07.2020 року № 180 о/с "По особовому складу" з 05.07.2020 року позивач призначений на посаду слідчого Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 01.11.2021 року № 656 о/с позивача звільнено зі служби за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 01.11.2021 року.
Отже, позивач проходив службу саме у відповідача лише у період з 05.07.2020 року по 01.11.2021 року.
У зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні та додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375, за період з 12.03.2020 до 01.11.2021року, позивач 02.01.2022 року звернувся до відповідача з заявою в якій просив нарахувати та виплатити належні суми грошового забезпечення. Однак станом на дату звернення до суду позивач не отримав відповіді позивачу.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію»(далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року №342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова №342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Згідно з пунктом 2 Постанови №342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - Постанова №375) установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
За приписами п.п.2-5 Постанови №375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).
Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).
Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.
Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.
Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок).
У пункті 1 Порядку вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).
Згідно з пунктом 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).
Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
На виконання пункту 4 Постанови №375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року №431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину, яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою №375 у розмірі до 50 % грошового забезпечення є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 3) особа міститься у переліку працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади; 4) додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюється пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Таким чином, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт, та які визначені керівником відповідного органу, закладу, і лише пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.
У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.
Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.
Як встановлено судом, наказами ГУНП в Дніпропетровській області №1140 від 13.08.2020 року, №2278 від 28.12.2020 року, №2279 від 28.12.2020 року, №313 від 28.07.2021 року, №354 від 03.08.2021 року було визначено персональний перелік поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, до якого включено, зокрема, і ОСОБА_1 , та встановлено граничний розмір додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах у тому числі за періоди: з 5 липня 2020 року - 17 лютого 2021 року; граничний розмір доплати з урахуванням показників пропорційності в т.ч. позивачу за періоди: з 5 липня 2020 року - 17 лютого 2021 року; розмір доплати, з урахуванням показника пропорційності визначений керіником підрозділу в т.ч. і позивачу за періоди: з 5 липня 2020 року - 17 лютого 2021 року.
Наказами ГУНП в Дніпропетровській області №1140 від 13.08.2020 року, №2278 від 28.12.2020 року, №2279 від 28.12.2020 року, №313 від 28.07.2021 року, №354 від 03.08.2021 року також встановлено граничний розмір доплати з урахуванням показників пропорційності в т.ч. і для позивача та визначено розмір доплати з урахуванням показника пропорційності в т.ч. і позивачу, а саме: липень 2020 року розмір доплати - 0%; серпень 2020 року розмір доплати 2,50%; версень 2020 року розмір доплати 50%; жовтень 2020 року розмір доплати 19,05 %; листопад 2020 року розмір доплати 7,14%; грудень 2021 року розмір доплати 0%; січень 2021 року розмір доплати 26,32 % та лютий 2021 року розмір доплати 25%.
Позивач та відповідачем не надано суду наказів ГУНП в Дніпропетровській області, якими визначено персональний перелік поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, до якого включено, зокрема, і ОСОБА_1 , та встановлено додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах за інші періоди часу (окрім періодів з 5 липня 2020 року по 17 лютого 2021 року), які вказує позивач у позовній заяві.
У наказах № 1140 від 13.08.2020 року, №2278 від 28.12.2020 року, №2279 від 28.12.2020 року, №313 від 28.07.2021 року, №354 від 03.08.2021 року відповідач встановив суму доплати позивачу доплати з урахуванням показника пропорційності в т.ч. і позивачу, а саме: липень 2020 року розмір доплати - 0%; серпень 2020 року розмір доплати 2,50%; версень 2020 року розмір доплати 50%; жовтень 2020 року розмір доплати 19,05 %; листопад 2020 року розмір доплати 7,14%; грудень 2021 року розмір доплати 0%; січень 2021 року розмір доплати 26,32 % та лютий 2021 року розмір доплати 25% згідно Постанови №375.
Позивач не надав суду доказів оскарження наказів відповідача №1140 від 13.08.2020 року, №2278 від 28.12.2020 року, №2279 від 28.12.2020 року, №313 від 28.07.2021 року, №354 від 03.08.2021 року.
Також, з інформації відповідача, яка наведена у відзиві на позовну заяву, судом встановлено, що позивачу нараховано та виплачено доплату за COVID-19:
за липень 2020 року - 0 грн.
за серпень 2020 року - 307,00 грн., що становить 2,5 % грошового забезпечення;
за вересень 2020 року - 6 192,03 грн., що становить 50% грошового забезпечення;
за жовтень 2020 року - 2 359,16 грн., що становить 19.05% грошового забезпечення;
за листопад 2020 року - 884,22 грн., що становить 7,14% грошового забезпечення;
за грудень 2020 року - 0 грн.
за січень 2021 року - 2855,33 грн., що становить 26,32 % грошового забезпечення;
за лютий 2021 року - 557,15 грн., що становить 25% грошового забезпечення (за період з 1 по 16 лютого 2021 року); у серпні 2021 року - 278,28 грн. грошового забезпечення за 17.02.2021 року.
Оскільки позивачем не надано доказів визнання протиправними та скасування наказів відповідача №1140 від 13.08.2020 року, №2278 від 28.12.2020 року, №2279 від 28.12.2020 року, №313 від 28.07.2021 року, №354 від 03.08.2021 року, то останні породжують правові наслідки в т.ч. і для позивача та є обов`язковими до виконання для відповідача.
Оскільки відповідач здійснював нарахування та виплату позивачу доплату за COVID-19 згідно чинних наказів відповідача, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо вимоги позивача стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 листопада 2021 року по день фактичного розрахунку 24 грудня 2021 року у розмірі 23 278, 84 грн., суд зазначає наступне.
Згідно довідки відповідача від 08.06.2022 року № 1096, яка міститься у матеріалах справи, позивачу ри звільненні нараховано 6583,02 грн.: посадовий оклад, оклад за спеціальне звання, надьавка за стаж служби в поліції, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, прнемія щомісячна, індексації грошового забезпечення та грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки; грошові кошти належні під час звільнення перераховані позивачу 26.11.2022 року (455,14 грн. з урахуванням податків та зборів) та 24.12.2022 року (6029,14 грн. з урахуваннмя податків та зборів).
Тобто позивачу під час звільнення не передбачалась виплата одноразової грошової допомоги під час звільнення.
Так, відповідно до пункту 4 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються до цих правовідносин в частині, що не суперечить цьому Закону.
За загальним правилом норми Кодексу законів про працю підлягають субсидіарному застосуванню лише в тих випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано те чи інше питання.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у будь-якому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
З аналізу зазначених вище законодавчих норм убачається, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).
При цьому, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Суд звертає увагу на те, що питання відповідальності за затримання розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. У той же час такі питання врегульовані КЗпП України.
З огляду на неврегульованість спеціальним законодавством питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні з військової служби, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи КЗпП України, зокрема, його стаття 117, яка передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів КЗпП України.
Передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність за затримку розрахунку при звільненні настає у випадку невиплати в день звільнення всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації. Вказаний законодавчий припис є загальним і не встановлює конкретні види виплат, які роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові в день його звільнення.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 27.04.2020 року у справі № 812/639/18, від 09.07.2020 року у справі № 320/6659/18, від 06.03.2020 року у справі № 1240/2162/18, від 29 січня 2020 року в справі №440/4332/18, від 13 лютого 2020 року в справі №809/698/16, від 06 березня 2020 року в справі №1240/2162/18, від 27 квітня 2020 року в справі № 812/639/18 та інших і суд не знаходить підстав для відступу від неї під час розгляду цієї справи.
Судом відхиляється посилання відповідача на положення вимог пункту 8 розділу VI Порядку №260, оскільки позивачу не виплачувалась одноразова грошова допомога під час звільнення, що підтверджується довідкою відповідача від 08.06.2022 року № 1096, яка міститься у матеріалах справи.
Так, у справі, що розглядається, середній заробіток за час вимушеного прогулу стягується за період з 01.11.2021 року по 24.12.2021 року, тобто після набрання чинності згаданим спеціальним нормативно-правовим актом.
Відповідно до статті 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, а ті, що не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.
Враховуючи, що на дату звільнення позивача зі служби в поліції, а саме: 01.11.2021 року, набрали законної сили норми спеціального нормативно-правового акта (Порядок № 260), суд дійшов висновку, що при обчисленні суми середньої заробітної плати, яка підлягала стягненню за час вимушеного прогулу позивача, потрібно застосовувати саме Порядок № 260.
Згідно пункту 9 розділу І Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Отже, зі змісту Порядку № 260, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місця їх служби.
Згідно довідки про доходи позивача від 08.06.2022 року № 1095, яка видана відповідачем, середньоденна заробітна плата позивача за вересень жовтень 2021 року складає 406,70 грн., а не 447,67 грн. як вказує позивач у позовній заяві.
Крім того, до грошового забезпечення позивача під час обчислення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні судом не включено виплачені відповідачем суми індексації, які вказані у довідці про доходи позивача від 08.06.2022 року № 1095, оскільки сума індексації грошового забезпечення не входить до грошового забезпечення поліцейських згідно Порядку № 260 та є одноразовою виплатою.
Період затримки розрахунку з 01.11.2021 року по 24.12.2021 року 52 календарних деня.
Розмір середнього заробітку за весь час затримки складає: 21 148,40 грн. (52 календарних дня х 406,70 грн.).
У відповідності до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2021 року по 24.12.2021 року лише у розмірі 21 148,40 грн. без урахування податків й інших обов`язкових платежів.
За вказаних обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 24.02.2022 року №8942-3427-7374-1377.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 листопада 2021 року по день фактичного розрахунку 24 грудня 2021 року у розмірі 21 148,40 грн. (сума вказана без урахування податків і зборів).
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 496,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили

Суддя С.В. Златін