Справа № 580/1471/22
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року справа № 580/1471/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. щодо винесення постанови від 02.02.2022 року про закінчення виконавчого провадження №67824585;

- визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. про закінчення виконавчого провадження №67824585 від 02.02.2022 року, а виконавчий лист повернути до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для подальшого виконання;

- зобов`язати відповідача відновити виконавче провадження №67824585 та приступити до фактичного виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №580/4082/21.

В обгрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що у провадженні відповідача перебувало виконавче провадження №67824585 з виконання виконавчого листа №580/4082/21 виданого 01.12.2021р. Черкаським окружним адміністративним судом про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України у визначений термін, розглянути та прийняти рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, відповідно до Порядку №850, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. На думку позивача, державний виконавець передчасно закрив виконавче провадження у зв`язку із повним фактичним виконанням боржником рішення суду, оскільки Міністерством внутрішніх справ України прийнято рішення про відмову, а не про призначення та виплату грошової допомоги. На переконання позивача, державний виконавець не провела перевірку виконання рішення суду у повному обсязі, чим порушено п.9 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.06.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.06.2022р. до суду від відповідача надійшов відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що після відкриття виконавчого провадження, представником Міністерства внутрішніх справ України подано копію висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», складений на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 статті 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем 02.02.2022 винесено спірну постанову. Вказано, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону, а підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4082/21 від 18.10.2021р., визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.03.2021 з доданими документами та висновку від 31.03.2021 щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності. Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області у визначений термін, повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та заяву ОСОБА_1 від 22.03.2021 з доданими документами щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України у визначений термін, розглянути та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, відповідно до Порядку №850, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Черкаським окружним адміністративним судом видано 01.12.2021р. виконавчий лист №580/4082/21, зокрема, у частині рішення суду про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України у визначений термін, розглянути та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, відповідно до Порядку №850, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, на підставі якого 09.12.2021р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №67824585.

26.01.2022р. Представником Міністерства внутрішніх справ України подано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 12.01.2022р.

02.02.2022р. постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закінчено виконавче провадження №67824585 згідно п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження.

Вважаючи прийняту державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, з підстав наведених у позові, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VIII, зі змінами та доповненнями, далі - Закон №1404-VIII), а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), що визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, приписами ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу вказаних положень вбачається, що за наслідками перевірки стану виконання боржником рішення суду, у разі його фактичного виконання боржником в повному обсязі згідно з виконавчим документом, державний виконавець закінчує виконавче провадження.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

В обгрунтування позовних вимог, позивач вказує, що рішення суду у справі №580/4082/20 не виконано, оскільки Міністерством внутрішніх справ України прийнято рішення про відмову, а не про призначення та виплату грошової допомоги.

Надаючи оцінку вказаним посиланням позивача, суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом, Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4082/21 від 18.10.2021р., визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.03.2021 з доданими документами та висновку від 31.03.2021 щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності. Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області у визначений термін, повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та заяву ОСОБА_1 від 22.03.2021 з доданими документами щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України у визначений термін, розглянути та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, відповідно до Порядку №850, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Так, в мотивувальній частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4082/21 від 18.10.2021р., судом зазначено:

лист Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 17.05.2021 №20824/15-2021 за наслідками розгляду документів позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги за змістом та формою не може вважатись «рішенням» у розумінні вищевикладених норм.

Тобто, МВС України не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, жодного з рішень та повернувши зазначеним листом Ліквідаційній комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, діяв всупереч вимогам п. 9 Порядку №850, тому позов в частині позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України з не прийняття рішення стосовно заяви від 22.03.2021 та висновку від 31.03.2021 щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України у визначений термін, розглянути та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, відповідно до Порядку №850, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015, суд зазначає наступне.

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850.

Суд врахував, що МВС України не навело, визначених у пункті 14 Порядку №850 підстав для відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, а викладені у листі від 17.05.2021 №20824/15-2021 підстави, не узгоджуються з наведеними у п. 14 Порядку №850 підставами для відмови.

На підставі абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з рішень, які передбачені п. 9 Порядку №850, виконуючи завдання адміністративного суду, передбачене у ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України відповідно до вимог п. 9 Порядку №850 прийняти саме рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 22.03.2021 з доданими документами, і в такому рішенні мають бути чітко вказані з посиланням на визначені законом підстави результату вирішення заяви позивача від 22.03.2021 з доданими документами, тому позов цій частині вимоги підлягає до часткового задоволення.

З аналізу вказаних мотивів рішення суду у справі №580/4082/20, вбачається, що судом визнано протиправною бездіяльність відповідача у зв`язку із неприйняттям МВС України жодного з рішень, які передбачені п. 9 Порядку №850. При цьому, суд частково задоволив позовні вимоги, зазначивши, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України відповідно до вимог п. 9 Порядку №850 прийняти саме рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 22.03.2021 з доданими документами.

Встановлені обставини свідчать про те, що підставою для задоволення позовних вимог слугувало допущення МВС України порушення процедурних вимог, під час розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги. При цьому, оскільки рішення про призначення/про відмову у призначенні МВС України по суті не приймалось, суд не встановив зобов`язань для МВС України прийняти рішення чітко встановленого змісту - про призначення одноразової грошової допомоги, натомість встановивши зобов`язання у визначений термін, розглянути та прийняти рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як встановлено вище судом, за наслідками розгляду висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, Директором ДФОП МВС України, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 12.01.2022р.

Встановлені обставини свідчать про виконання МВС України рішення суду №580/4082/21, в контексті дотримання процедурних вимог розгляду заяви щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийняття відповідного рішення про призначення чи про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

У зв`язку із зазначеним, суд доходить висновку, що державним виконавцем обгрунтовано ухвалено спірну постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що фактично змістом даного позову є незгода позивача із відмовою МВС України у призначенні одноразової грошової допомоги, прийнятого за наслідками повторного розгляду заяви позивача, що в свою чергу може слугувати самостійним предметом оскарження, відтак позивач не позбавлений права оскарження, у разі незгоди із прийнятою відмовою.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та аналіз чинного законодавства, суд доходить висновку про необгрунтованість позовних вимог, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242- 243, 245-246, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно статті 255 КАС і може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295-297 КАС України через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня підписання.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО