Справа № 160/5147/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року Справа № 160/5147/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
06.04.2022 року представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, в якій просить:
- визнати дії Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2021 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вдовам учасників ліквідації наслідків ЧАЕС у порядку ст. ст. 7, 13, 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ - протиправними;
- зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити у порядку ст. ст. 7, 13, 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ щорічну одноразову допомогу до 5 травня за 2021 р. у розмірі: ОСОБА_1 - 8845,00 грн., ОСОБА_2 - 7879,00 грн., ОСОБА_3 - 7879,00 грн., ОСОБА_4 - 7879,00 грн.;
- стягнути з Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради у порядку ст. ст. 7, 13, 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ щорічну одноразову допомогу до 5 травня за 2021 р. на користь: ОСОБА_1 - 8845,00 грн., ОСОБА_2 - 7879,00 грн., ОСОБА_3 - 7879,00 грн., ОСОБА_4 - 7879,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивачки є дружинами померлих інвалідів, ліквідаторів аварії на ЧАЕС, мають статус члена сім`ї загиблого ветерана війни, а тому мають право на пільги, встановлені відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту", а саме - щорічно до 5 травня отримувати разову грошову допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідачем у 2021 році щорічна разова грошова допомога до 5-го травня була виплачена ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі меншому, ніж це передбачено законом, при цьому ОСОБА_1 грошова допомога не була виплачена взагалі. У зв`язку з цим позивачки звернулись до суду про захист порушеного права з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року відкрито провадження у справі №160/5147/22 за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Відповідач копію ухвали суду від 07.04.2022 року отримав 02.05.2022 року, що підтверджується розпискою, однак своїм правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно зі ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 257, 258, 262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні, на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС 1 категорії у 1986 році ОСОБА_5 , що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 від 08.11.2019 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 04.11.1994 pоку, паспортом серії НОМЕР_4 від 20.08.1996 pоку, свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_5 від 02.07.2019 року.
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС 1 категорії у 1988 році ОСОБА_6 , що підтверджується посвідченням № НОМЕР_7 від 20.11.2017 року, паспортом серії НОМЕР_8 від 19.12.1995 pоку, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_9 від 21.08.1992 pоку, посвідченням серії НОМЕР_10 від 12.04.2017 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_11 від 10.12.2016 року.
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_12 , є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_7 , що підтверджується посвідченням № НОМЕР_13 від 09.01.2018 pоку, посвідченням серії НОМЕР_14 від 28.04.2016 pоку, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_15 від 27.04.2004 pоку, довідкою від 14.07.2017 року №768, довідкою від 28.08.2018 року №194, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_16 від 16.10.2015 pоку.
ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_17 , є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_8 , що підтверджується посвідченням № НОМЕР_18 від 18.07.2011 року, посвідченням серії НОМЕР_19 від 18.07.2011 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_20 від 01.07.1988 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_21 від 21.03.2011 року.
Як зазначається у позові, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у 2021 році було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 966,00 грн., при цьому ОСОБА_1 зазначена допомога у 2021 році не була виплачена взагалі.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачки звернулися до останнього із заявою щодо нарахування та виплати їм недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, за результатом розгляду якої Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради листом №Р-2777/2/01/6625-01-08 від 27.10.2021 року повідомив, що одноразова грошова допомога до 5 травня виплачується у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №325 від 08.04.2021 року, який складає 966,00 грн. Відповідач також зазначив, що у 2021 році грошова допомога ОСОБА_1 не нараховувалась та порадив звернутися до установи, в якій позивачка перебувала на обліку як член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.
Вважаючи дії відповідача щодо нарахування та здійснення виплат у неналежному розмірі протиправними, позивачки звернулися за захистом своїх прав до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із преамбулою Закону № 3551-ХІІ цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
01.01.1999 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-ХІV (далі - Закон № 367-ХІV), яким статтю 15 Закону № 3551-ХІІ доповнено частиною четвертою такого змісту: "Щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружились вдруге, щорічна разова грошова допомога виплачується в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком".
Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 № 107-VI (далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини статті 15 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, які не одружилися вдруге, та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 3551-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України (далі - БК України).

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України № 79-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01.01.2015 року) розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31.03.2015 року, № 141 від 02.03.2016 року, № 233 від 05.04.2017 року, № 170 від 14.03.2018 року, № 237 від 20.03.2019 року, № 112 від 19.02.2020 року та №325 від 08.04.2021 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" №325 від 08.04.2021 року (набрала чинності 09.04.2021) визначено розмір виплати разової грошової допомоги членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 966,00 гривень.

Водночас рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст.12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 рік, № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України у Рішенні від 27.02.2020 року № 3-р/2020 вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020року № 3-р/2020 відновлено дію ч. 4 ст. 15 Закону № 3551-ХІІ в редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас, як зазначалось вище, Кабінет Міністрів України у Постанові № 325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-ХІІ, членам сімей, зазначеним у п. 1 ст. 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, здійснюється у розмірі 966,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено ч. 4 ст. 15 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачкам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-ХІІ та Постанова № 325.

Виходячи із визначених у ч. 3 ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги членам сімей, зазначеним у п. 1 ст. 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, у 2021 році необхідно застосовувати не Постанову № 325, а Закон № 3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як члени сім`ї загиблих ветеранів війни мають право на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 15 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV.

При цьому, вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2021 року - 1769,00 грн.

Отже, розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році для члена сім`ї загиблого ветерана війни становить 8 845,00 грн. (1769,00 грн х 5).

Натомість з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було нараховано грошову допомогу у розмірі 966,00 грн., з огляду на що розмір недоплаченої кожній позивачці грошової допомоги становить 7 879,00 грн. (8845,00 грн. - 966,00 грн.).

Аналогічні висновки суду щодо застосування норм права викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 та в силу приписів ч. 5 ст. 242, ч. 3 ст. 291 КАС України враховуються при ухваленні рішення у даній типовій справі.

Щодо посилання позивача у своїх позовних вимогах на нормативно-правові акти, а саме - ст. ст. 7, 13, 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993м року № 3551-XII, суд зазначає, що посилання на вказані нормативно-правові акти було викладено судом в мотивувальній частині рішення.

В свою чергу, суд звертає увагу, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:

«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»

«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.».

Отже, з огляду на висновки Консультативної ради європейських суддів, суд не вбачає підстав повторно зазначити у резолютивній частині рішення нормативно-правові акти, які вже зазначено в мотивувальній частині рішення.

З приводу вимоги про стягнення з відповідача щорічної разової грошової допомоги до 5 травня суд зазначає, що сума недоплаченої щорічної грошової допомоги відповідачем не була нарахована у повному обсязі, а тому вимога щодо стягнення з відповідача недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня 2021 року є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

З приводу позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як члену сім`ї загиблого ветерана війни суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №3551-XІІ чинність цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Отже, чинність Закону № 3551-XІІ поширюється також і на членів сім`ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, пов`язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС, та мали статус ветерана війни.

Відповідно до п. 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551-XII (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Абзацом 2 пункту 7 цього Положення передбачено, що, зокрема, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до абз. 16 п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону №3551-XІІ до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема: один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачка ОСОБА_1 має статус члена сім`ї загиблого ветерана війни, оскільки до матеріалів справи не долучено відповідне посвідчення, натомість до позову долучалося посвідчення № НОМЕР_2 від 18.11.2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 має право на пільги та компенсації, передбачені ч. 2 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на підставі поданих доказів наразі неможливо встановити, що ОСОБА_1 має статус члена сім`ї загиблого ветерана війни, а тому вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як члену сім`ї загиблого ветерана війни задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивачки звільнені від сплати судового збору, отже відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати у справі не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_12 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_17 ) до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вдовам учасників ліквідації наслідків ЧАЕС.

Зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 7879,00 грн.

Зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 7879,00 грн.

Зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 7879,00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко