Справа № 640/4430/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4430/19 Головуючий у І інстанції - Літвінова А.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області, першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнка Владислава Степановича про визнання дій неправомірними, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

1) визнати неправомірними дії першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнка В.С. в частині:

- оформлення постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ 129/1359/НП/АВ/СПТ2/1-С від 19.02.2019 без отримання письмових пояснень ОСОБА_1 ;

- оформлення постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ 129/1359/НП/АВ/СПТ2/1-С від 19.02.2019 з порушенням процесуальних строків;

- проведення інспекційного відвідування стосовно його господарської діяльності не за місцем його реєстрації;

- накладення штрафу під час проведення інспекційного відвідування, а не під час перевірки;

- невручення йому письмових документів, які були підставою для проведення інспекційного відвідування, а саме: направлення на проведення інспекційного відвідування, вимоги про надання документів, актів та інші.

2) визнати протиправною і скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ 129/1359/НП/АВ/СПТ2/1-С від 19.02.2019, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнком В.С., про накладення на нього штрафу в розмірі 417 300, 00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено порядок інспекційного відвідування та порядок розгляду справи про накладення штрафу, а саме, складені відповідачем направлення на проведення інспекційного відвідування від 10.01.2019 №27, вимога про надання документів від 11.01.2019 №27 ФОП ОСОБА_1 та акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 14.01.2019 №27/1359/АВ/НП він не отримував. Крім того, відповідач не повідомив його про розгляд справи про накладення штрафу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 21.01.2019 №КВ129/1359/НП/АВ. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при здійсненні інспекційного відвідування порушено порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що в свою чергу свідчить про протиправність оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняте нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ГУ Держпраці у Київській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Зазначає, що у строк, визначений у вимозі інспектора праці від 21.01.2019 №129/1359/НП/АВ, всупереч п. 12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю позивачем не надано документів, необхідних для проведення перевірки, що стало підставою для складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування та прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу на підставі абз. 7 ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, при цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця, зареєстроване місцезнаходження (адресу місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем) - АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області від 04.01.2019 №51/2/3-40075, Головним управлінням СБУ в рамках кримінального провадження №00000210 від 20.04.2015 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.2585, ч.2 ст. 2585 та ч.3 ст.2585 Кримінального кодексу України, здійснюється документування фактів фінансування терористичної організації. Також, в даному листі вказано, що в ході виконання слідчих дій встановлено факти порушень трудового законодавства, яке вчиняється, зокрема, перевізником ФОП ОСОБА_1 .

З метою фіксації вказаного правопорушення ГУ СБУ в зазначеному листі просить виділити спеціалістів Держпраці для здійснення інспекційного відвідування разом із співробітниками ГУ СБ України у м. Києві.

09.01.2019 відповідачем видано наказ «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 »№159з питань додержання законодавства про працю, неоформлення трудових відносин. В даному наказі вказано, що інспекційне відвідування має бути проведено у період з 11 по 14.01.2019.

10.01.2019 ГУ Держпраці у Київській області видано направлення на проведення інспекційного відвідування №27, яким у період з 11 січня по 14 січня 2019 року направлено головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з праці ГУ Держапраці у Київській області Романюка В.Р. для проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 ).

Головним управлінням Держпраці у Київській області 11.01.2019 складено вимогу про надання документів №27, якою зобов`язано ОСОБА_1 у строк до 12:00 год. 14.01.2019 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, а саме:довідку про реєстрацію в органах статистики; наказ про призначення керівника; особову картку форми П-2 керівника Товариства; колективний договір;правила внутрішнього трудового розпорядку; штатні розписи; особові справи всіх працівників Товариства (у тому числі заяви, накази про прийом на роботу, повідомлення ДФС; особові картки форми П-2); посадові інструкції працівників; книгу обліку та руху трудових книжок; трудові книжки; розрахунково-платіжні відомості та відомості про виплату заробітної плати працівникам з датою такої виплати; табелі обліку використання робочого часу; накази про звільнення працівників та відомості на виплату їм розрахункових коштів; графік відпусток; журнал з підписами працівників щодо проведеного інструктажу з охорони праці; копії договорів цивільно-правового характеру, які було укладено; інші документи (копії) на вимогу, в разі потреби; пояснення щодо ведення робіт, а також щодо кількості працівників (з прізвищами) залучених до роботи.

Примірник вказаної вимоги був отриманий диспетчером ОСОБА_3 11.01.2019, про що свідчить підпис вказаної особи на зворотній стороні вимоги.

В подальшому 14.01.2019 інспектором праці Романюком В.Р. був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №27/1359/АВ/НП та винесено повторну вимогу про надання документів від 14.01.2019 №27/2, тим самим інспекційне відвідування було зупинено на строк сім днів - до 21.01.2019.

У вказаний строк документи надано не було, а тому відповідачем було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 21.01.2019 №129/1359/НП/АВ.

В подальшому, перший заступник начальника Головного управління Андрієнко В.С., розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування щодо порушень ФОП ОСОБА_1 , керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.213 №509, та на підставі абз. 7 ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, прийняв постанову від 19.02.2019 №КВ129/1359/НП/АВ/СПТД/ФС-108, якою наклав на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 417 300, 00 грн.

Вважаючи дії відповідача та вказану постанову про накладення штрафу протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду повною мірою, що діяв правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Проте, колегія суддів не може повною мірою погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 55 Конституції України, ст.ст. 2, 5 КАС України.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права, у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 2 і ч. 1 ст. 11 КАС України, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень - відповідачем його прав, свобод чи інтересів має довести, саме, позивач належними і допустимими доказами.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, при цьому, задоволенню підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Так, у своєму позові позивач, серед іншого, просить визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці у Київській області № КВ129/1359/НП/АВ/СПТ2/1-С від 19.02.2019, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнком В.С., про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 417 300, 00 грн.

При цьому, до позовної заяви ним додана постанова Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ129/1359/НП/АВ/СПТД/ФС-108 від 19.02.2019, винесену першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнком В.С. (а.с. 35). Саме про винесення постанови під таким номером зазначає і відповідач у відзиві на позов (а.с.48).

В свою чергу, суд першої інстанції, задовольняючи позов в цій частині, визнав протиправною та скасував постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 №КВ129/1359/НП/АВ від 21.01.2019. в той час, як такої постанови матеріали справи не містять і про таку постанову не вказує ні позивач, ні відповідач, при цьому, постанову № КВ129/1359/НП/АВ/СПТ2/1-С від 19.02.2019, яку позивач просить скасувати у своєму позові, відповідач не виносив.

Отже, скасовуючи вказану постанову, суд вийшов за межі позовних вимог, таку необхідність не обґрунтував, при цьому скасував неіснуючий індивідуальний акт.

Разом з тим, відповідно доч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В свою чергу, на стадії апеляційного перегляду законодавством не передбачено залишення позовної заяви без руху з метою уточнення позовних вимог, водночас, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч.5 ст.308 КАС України).

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому апеляційним судом не аналізується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року - в частині визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 21.01.2019 №КВ129/1359/НП/АВ - скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області, першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Київській області Андрієнка Владислава Степановича поро визнання протиправною та скасування постанови №КВ 129/1359/НП/АВ/СПТ2/1-С від 19.02.2019 - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова