Справа № 160/13430/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/13430/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року в адміністративній справі № 160/13430/20 (суддя І інстанції Озерянська С.І.)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період грудень 2019 року вересень 2020 року у розмірі 22134,89 грн та за Списком № 2 за період грудень 2019 року вересень 2020 року у розмірі 95107,97 грн на загальну суму 117 242,86 грн на р/р НОМЕР_1 , відкритий у філії Дніпропетровського обласного управління AT «Ощадбанк» МФО: 305482, .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року позов задоволений повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дослідив докази про неотримання відповідачем розрахунків, визнав встановленою недоведену обставину направлення позивачем розрахунків та зробив висновки що не відповідають обставинам справи. Апелянт зауважує щодо правомірності розрахунків сум боргу, враховуючи стаж роботи по ОСОБА_1 . Зазначає про недопустимість доказів посилаючись на положення ст. 16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» якою визначені документи на сплату (переказ). Крім того зауважує про недопустимість застосування до спірних правовідносин абз. 3 п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV. Заперечує щодо незастосування судом першої інстанції положень ПК, якими встановлено заборону на визначення та стягнення будь-яких податків і зборів не передбачених ПК України. Будь-які питання щодо оподаткування регулюються ПК України і не можуть встановлюватись або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу. ПК України не визначено такого збору, як компенсація фактичних витрат на доставку і виплату пільгових пенсій, а отже стягнення таких компенсацій є незаконною. В силу відсутності у Законі № 400/97-ВР та Законі 1058-ІV усіх обов`язкових елементів які повинен мати податок чи збір відповідно до положень ПК України, закони не можуть застосовуватись як підстава для справляння зазначеного збору (об`єкт оподаткування фактичні витрати на доставку та виплату пільгових пенсій)

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та платник, що відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Пенсійним фондом України сплачуються пенсії, які призначенні на підставі статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення особам, що працювали за Списками № 1 та № 2 на підприємстві відповідача.

Позивачу надсилалися розрахунки щодо покриття витрат на виплату і доставку пенсій колишнім працівникам підприємства, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та № 2 у спосіб, передбачений законодавством про пенсійне страхування. (т. № 1 а.с. 11-50)

У зв`язку з несплатою суми боргу, за відповідачем рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, колишнім працівникам підприємства, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та № 2, призначених відповідно з пунктами «а», «б-з» статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період грудень 2019 року вересень 2020 року в розмірі 117 242, 86 грн.

Відповідно до розрахунків сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій по Списку № 1 (п. «а» ст. 13) та по Списку № 2 (п. «б-з» ст. 13) за період грудень 2019 року вересень 2020 року заборгованість складає 117 242, 86 грн з них за Списком № 1 22 134,89 грн, та за Списком № 2 95 107,97 грн. По Списку № 1 у розмірі 22 134,89 грн, наданих Індустріальним ОУПФУ м. Харкова по пенсіонерам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та по Списку № 2 у розмірі 95 1047,97 грн., наданих Київським ОУПФУ м. Харкова по пенсіонерам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Дергачівським ОУПФУ Харківської області по пенсіонеру ОСОБА_9 , Харківським приміським ОУПФУ Харківської області по пенсіонерам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Шевченківським ОУПФУ м. Харкова по пенсіонеру ОСОБА_13 , Індустріальним ОУПФУ м. Харкова по пенсіонеру ОСОБА_1 (т. № 1 а.с. 9, 10)

Позивач на підтвердження понесення витрат на виплату та доставку пенсій надав: довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах; довідки про розрахунок стажу; розпорядження/протоколи про призначення пенсії на пільгових умовах спірним пенсіонерам; довідки про розмір нарахованої та виплаченої пенсії. (т. № 1 а.с. 162-197, 230-250, т. № 2 а.с. 1-50)

Відповідач в добровільному порядку не здійснив відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах по Списку № 1, 2 у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість у розмірі 117 242, 86 грн.

У зв`язку із наявною заборгованістю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Підприємства зобов`язані в безумовному порядку відшкодувати витрачені органом Пенсійного фонду кошти, спрямовані на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених колишнім працівникам цього підприємства до досягнення ними пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV. Можливості звільнення страхувальника від обов`язку відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за наявності такої заборгованості чинне законодавство не передбачає. Позивачем надано докази понесення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по списку № 1, 2 за пенсіонерами які працювали у відповідача та отримують пенсії на пільгових умовах.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Статтею 13 Закону України № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до підпункту «а», «б» - «з» цієї статті.

Відповідно до частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком

Порядок і розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначений Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі Інструкція).

За приписами п. 6.1 Інструкції Для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону № 1058.

Згідно з пунктами 6.4, 6.7 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, за змістом зазначених вище норм витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами, установами та організаціями, в яких працювали певні працівники, підставою для відшкодування таких витрат є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Таким чином, у відповідача існує обов`язок по відшкодуванню понесених пенсійним органом витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно Списку № 1 та Списку № 2, що, зокрема, передбачено чинними нормами пенсійного законодавства. Позивачем документально підтверджено здійснення таких витрат.

Станом на час звернення позивача до суду відповідач мав борг по відшкодуванню зазначених витрат, про існування боргу відповідачу відомо, що підтверджується матеріалами справи, такий борг є несплаченим, що ним не заперечується, а тому підлягає стягненню у судовому порядку, як правильно вирішив і суд першої інстанції.

Стосовно неотримання відповідачем розрахунків

Позивач зазначає, що вказані розрахунки направлялись відповідачу рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, дані розрахунки отримані уповноваженими особами відповідача, що підтверджується наданими копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а також реєстром поштових відправлень. (т. № 1 а.с. 40-41, 43-44, 46, 48-49, т. № 2 а.с. 39-48) Отже доводи відповідача не підтверджені жодними доказами і суперечать матеріалам справи.

Стосовно недопустимість доказів

Апелянт посилається на положення ст. 16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», якою визначені види документів на сплату (переказ). Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій передбачені Законом № 1058-IV та Інструкцією, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі Інструкція). Зазначений апелянтом закон жодним чином не регулює форму розрахунків та стосується інших правовідносин, посилання на нього безпідставні.

Щодо правомірності розрахунків сум боргу

Рішенням у справі № 160/11371/21 визнано протиправним та скасовано розрахунок фактичних витрат на доставку пенсій від 15.01.2021 № 2000-0506-8/5144/14 в частині визнання місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з січня 2021 року ОСОБА_1 .

Однак, зазначена обставина не має правового значення для вирішення спору, оскільки вказаним судовим рішенням скасований розрахунок фактичних витрат на доставку пенсії ОСОБА_1 з січня 2021 року, тобто за період, який не є спірним у справі, що переглядається апеляційним судом. Натомість докази щодо скасування розрахунку відносно ОСОБА_1 за спірний період з грудня 2019 року по вересень 2020 року відповідачем не надавались.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 815/3919/15, ненадання відповідачем доказів неправомірності обчислення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, визначеним у розрахунках, неоскарження в суді розрахунків свідчить про фактичне узгодження сум відшкодування, зазначених в розрахунках. Відповідачем не надавались суду докази, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ним оскаржені в судовому порядку, а тому відповідач фактично погодився із зазначеними в них сумами витрат і повинен їх відшкодувати.

Доводи апелянта стосовно незастосування судом першої інстанції положень Податкового кодексу України та невідповідності усіх обов`язкових елементів, які повинен мати податок чи збір, вимогам ПК України суперечать правовим висновкам Верховного Суду, зокрема у справах № 804/5817/17, № 803/1766/17, № 815/1929/14, № 812/957/17, № 812/1114/17, та усталеній судовій практиці в цій категорії спорів, відповідно до яких обов`язок по відшкодуванню підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії передбачено Законом України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому підприємство зобов`язано відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку цих пенсій пенсійному органу.

Оскільки доказів виконання свого зобов`язання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за спірний період відповідачем не надано, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 7 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року в адміністративній справі № 160/13430/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко