Справа № 420/6029/22
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6029/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду з 09.12.1980 року по 04.11.1991 рік як роботи в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , період з 09.12.1980 року по 04.11.1991 рік, як роботу в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців починаючи з 09 січня 1998 року (з моменту призначення пенсії).

Ухвалою суду від 21.04.2022р. відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 21.06.2022р. залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у період з 09 січня 1998 року (з моменту призначення пенсії) по 29.11.2020р.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку як отримувач пенсії в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 09.01.1998 р. 30 листопада 2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області із заявою про надання розрахунку своєї пенсії за віком з зарахуванням стажу роботи за період з 09.12.1980 р.по 04.11.1991р. на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу в районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців. 18.12.2021 р. позивач отримала відповідь, з якої дізналась про те, що період роботи в умовах Крайньої Півночі з 09.12.1980 р. по 04.11.1991р. не зарахований на пільгових умовах, тобто один рік роботи вказаного періоду часу в районі Крайньої Півночі враховується як за один рік та шість місяців. У зв`язку з чим 21.12.2021 р., позивач звернулась вдруге до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області із заявою про перегляд пенсійної справи в який просила звернути увагу на те що записи в трудовій книжки засвідчені відбитками «мокрих» печаток підприємства що чітко вказує місце роботи у районі Крайньої Півночі підприємства на якому вона працювала безперервно по переводу з 09.12.1980р. по 04.11.1991 р. на пільгових умовах. 26 січня 2021року позивач отримала відповідь, що оскільки в матеріалах пенсійної справи та в трудовій книжці записи про користування пільгами, передбаченими нормативними актами, або про укладання трудового договору про роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі відсутні, тому зроблені запити. Відповідно отриманих документів Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області провів перерахунок пенсії з 01.12.2005р. та до страхового стажу зарахував період з 09.12.1989р. по 31.12.1990р., як період роботи в районах Крайньої Півночі з урахуванням кратності 1,5». Після отриманої відповіді, позивач звернулась з відповідним запитом та підприємство на якому працювала з 09.12.1980р. по 04.11.1991р. ліквідовано. Відповідь отримала тільки у квітні 2022року, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану відповідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022. Позивач наголосила, що з 09.12.1980р. по 04.11.1991 р. вона працювала (по переводу безперервно на одному підприємстві 11 років 1 місяць 23 дні, відповідно даним трудової книжки та архівних виписок від 03.02.2022 р.№Д-2, Д-3, Д-4, Д-5) в (назва на російській мові) Дорожно-строительном управлении №64 треста «Холмогортрубопроводстрой» у місті Ноябрьск Тюменскої області в районі Крайньої Півночі та, що в трудовій книжці є запис від 01.04.1988 р. згідно якому атестаційна комісія установила позивачу кваліфікацію інженера по організації і нормуванню праці та заробітної плати першої категорії за відповідно наказом від 03.05.1988 р. №81-к. 05.02.1988 р., за рішення виконкому була нагороджена медаллю «Ветеран праці» та 23.08.1991 р. була переведеною на посаду начальника відділу праці та заробітної плати в тому же тресті «Холмогортрубопроводстрой». Звільнилася 04.11.1991 р., тому як відбулося скорочення штату працівників (кольорова копія трудової книжки додається до суду відбитки мокрих печаток підприємства ). Позивач вказала, що вказані записи у трудовій книжці скріплені підписані уповноваженою особою роботодавця та завірені відповідною печаткою, а також містять зазначення наказів, згідно яких приймалась на роботу, переводилась та звільнялась у вказаний період. Позивач вказав, що відповідно до діючих у відповідний період нормативно-правових актів, період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до них, з 01.03.1960р. зараховується до стажу роботи в 1,5-кратному розмірі при умові, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 р."Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", що не було здійснено відповідачем.

12.05.2022р. до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач вказав, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Надання пільг щодо зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі, і місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при розрахунку стажу, що дає право на призначення пенсії за віком можливо лише за умови укладення трудового договору строком на 3 роки, що прямо передбачено нормою закону. Відповідач вказав, що зважаючи на те, що позивачем по справі під час звернення до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком не було надано договору укладеного строком на 3 роки за спірні періоди роботи, трудова книжка не містить штампу, що стаж обчислюється в півтора кратному розмірі та надані довідки не містять відомостей про пільги, відсутні законні підстави для зарахування до страхового стажу в полуторному розмірі періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі періоди з 09.12.1980р. по 04.11.1991р. Поряд цим, як вказав відповідач, позовна вимога позивача, в частині зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії позивачу не підлягає задоволенню також з тих підстав, що судом не може прийматися відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження Головного управління. В свою чергу, відповідач наголосив, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з 15.01.1998 р. з урахуванням набутого стажу та, що пенсія є щомісячним платежем, а щодо її отримання, на думку позивача, в меншому розмірі, без урахування спірного періоду роботи у кратному розмірі, та про порушення своїх прав позивач мав дізнатися, отримуючи таку виплату за відповідний місяць. Одна, як вказав відповідач, позивач, почав вчиняти дії лише у 2021 році за наслідком чого звернувся до суду, пропустивши при цьому строк звернення, не навівши поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку. Так, Позивач у 2021 звернулась до Головного управління, зі зверненнями в порядку Закону України Про звернення громадян, на підставі чого були надані вмотивовані та обґрунтовані відповіді по суті порушенні питання у зверненнях від 13.12.2021р. за вих. № 24038- 24308/Д-02/8-1500/21 та від 06.01.2022р. за вих. № 388-25915/Д-02/8-1500/22. Відповідач наголосив, що отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

16.05.2022р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач вказала, що вона заперечує щодо наведених відповідачем у відзиві обставин. Позивач вказала, що факт її роботи за строковими договорами у місцевостях Крайньої Півночі у період з 09.12.1980 р. по 04.11.1991 р. підтверджуються записами у трудовій книжці скріплені підписами уповноважених осіб роботодавця та відповідними печатками, а також містять данні про накази, згідно яких позивач приймалась на роботу, переводилась та звільнялась у зазначений період. Також вищевикладене підтверджується архівними виписками, виданими архівним відділом адміністрації у місті Ноябрьськ Тюменської області, від 03.02.2022 року № Д-2, № Д-3, № Д-4, № Д-5, в яких містяться дані про те, що ОСОБА_1 , дійсно працювала та користувалась пільгами, передбаченими для осіб, які працювали в районах Кайньої Півночі. Діючим законодавством передбачено, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до таких, необхідно надати трудову книжку або письмовий трудовий договір, або довідку, в яких повинен бути зазначеним період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до таких та відповідно достатньо одного з вище перелічених документів, а не їх сукупність. Щодо строку звернення позивача із вказаною позовною заявою до суду, ОСОБА_1 вказала, що про порушення свого права вона дізналась лише з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України на звернення від 30 листопада 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з 15.01.1998 р.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 30.11.2021р. про надання інформації за якою формулою здійснювався розрахунок пільгової пенсії за період з 12.09.1980р. по 04.11.1991р.(а.с.12).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.12.2021р., на запит ОСОБА_1 , надано відповідь про те, що заявнику призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язе державне пенсійне страхування, обчислену як працюючій особі- підприємцю страховому стажі 35 років 7 місяців (враховано по 08.12.1992р., середньомісячній заробітній п. 10880,12 грн, визначеній за період з 01.11.1986р. по 31.10.1991р. згідно довідки про заробітну плату, та її розмір становить 4499,00 грн, де розмір пенсії за віком 3871,47 грн; доплата за роки понаднормативного стажу 161,10 грн; підвищення дітям війни 66,43 і компенсаційна доплата 75-ти річним 400,00 грн. Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунок пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, встановлено, що періоди роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РС також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу для осіб, які працювали в районах Край Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі користування пільгами. Відповідно період роботи з 09.12.1989р. по 31.12.1990р. в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі зарахований в кратному обчисленні на підставі. Оскільки в матеріалах пенсійної справи та в трудовій книжці записи користування пільгами, передбаченими нормативними актами, або про укладення трудового договору про роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі відсутні за періоди роботи з 09.12.1980р. по 31.10.1987р. та з 02.11.1987р. по 08.12.1989р. відсутні, то відсутні підстави зараховувати вищевказані періоди роботи в кратному обчисленні. У разі надання довідок, в яких буде зазначено, що під час роботи були укладені трудові договори з терміном не менше, ніж на 3 роки, та вказано, що в період роботи користувались відповідними пільгами з обчислення стажу, то перерахунок пенсії буде проведено згідно нор чинного законодавства.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 21.12.2021р. про перерахунок пенсії, з урахуванням спірного періоду на одному підприємстві 11 років 1 місяць 23 дні(16).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.01.2022р., на заяву ОСОБА_1 надано відповідь, що оскільки в матеріалах пенсійної справи та в трудовій книжці записи про користування пільгами, передбаченими нормативними актами, або про укладення трудового договору про роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі відсутні, тому зроблені запити. На запити від 27.11.2009р. № 1899/22/80 та від 11.02.2010 р. № 1537-15 отримано відповідь від 19.03.2010р. № 1647-03 та архівні довідки від 18.03.2010р. № Д-1376, № Д-1377, № Д-1378 і № Д- 1379, які долучено до ЕПС. Проте, наявні документи не підтверджують укладення трудового договору з 09.12.1980р., тому розпорядженням від 19.04.2010р. проведено перерахунок пенсії з 01.12.2005р. та до страхового стажу зараховано період з 09.12.1989 по 31.12.1990р., як період роботи в районах Крайньої Півночі з урахуванням кратності 1,5(а.с.17).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються з 01.01.2004 року Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон України № 1058), який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон України №1788).

Статтею 8 Закону України № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 1 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною 4 ст.24 Закону України № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку №637).

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, приймаються для підтвердження трудового стажу лише у випадку відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 від 09.12.1980р.та архівних виписок від 03.02.2022 р.№Д-2, Д-3, Д-4, Д-5, ОСОБА_1 у період з 09.12.1980р. по 04.11.1991р. працювала безперервно (за переводом) в Дорожньо будівному управлінні №64 треста «Холмогортрубопроводстрой» у місті Ноябрьськ Тюменскої області в районі Крайньої Півночі(а.с.19-29).

Відповідно до п. 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Як вбачається з матеріалів справи та відзиву на позовну заяву, спір щодо того, що місцевість, де працювала позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами відсутній.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 у справі № 352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10 вересня 2019 року у справі №348/2208/16-а, від 08 липня 2021 року по справі №459/2778/16-а.

Разом з тим, суд зазначає, що положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993р., ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991р. у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа №676/7065/14-а), від 30.05.2019 (справа №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 (справа №348/2208/16-а).

Поряд з цим, частинами 1, 2 ст.47 Закону України № 1058-IV визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи в даній справі, безпосередньо із заявою про зарахування зазначеного періоду роботи позивач звернулася до відповідача - 30.11.2021р.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року по справі №510/1286/16-а звернула увагу на те, що припис частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ щодо періоду, за який можливий перерахунок пенсії, встановлений державою з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі, керівництво й управління якою здійснює ПФУ (підпункт 2 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280). Останній також здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення), і у солідарній системі пенсійного забезпечення така ефективність розподілу за умови відсутності часових обмежень для перерахунку пенсій за минулі періоди на підставі нових документів, які подають пенсіонери, була би під загрозою.

Вразовуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду з 09.12.1980 року по 01.01.1991 рік як роботи в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , період з 09.12.1980 року по 01.01.1991 рік, як роботу в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців починаючи з 30 листопада 2020 року.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду з 09.12.1980 року по 01.01.1991 рік як роботи в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , період з 09.12.1980 року по 01.01.1991 рік, як роботу в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців починаючи з 30 листопада 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м.Одеса, вул. Канатна,83 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра