Справа № 823/1609/15
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Справа № 823/1609/15

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кобзар Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби

у Черкаській області

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. У липні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.03.2015 № .

2. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 позов було задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.03.2015 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 2 241 223,84 грн за основним платежем та 1 120 611,92 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

3. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2016 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

4. Постановою Верховного суду від 09.07.2021 зазначені судові рішення скасовано в частині задоволення позову та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

Ухвалюючи зазначену постанову в частині скасування судових рішень, Верховний Суд виходив з того, що суди попередніх інстанцій не перевірили обставини щодо причин ненадання Позивачем під час здійснення перевірки первинних та розрахункових документів, зокрема, податкових накладних, які засвідчують правомірність включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за липень-вересень 2014 року, а також не з`ясували питання щодо дотримання Позивачем законодавчо визначеного порядку подання документів після закінчення перевірки та не дослідили і не оцінили первинні документи, долучені Позивачем до матеріалів справи, обмежившись посиланням на висновок експертів Черкаського відділення КНДІСЕ.

5. За результатами нового розгляду справи у відповідній частині позовних вимог рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 позов було задоволено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що первинними документами, наданими Позивачем на підтвердження реальності спірних господарських операцій, підтверджується їх товарність.

Разом з тим, аналізуючи обставини, на необхідності встановлення яких наголосив Верховний Суд, суд першої інстанції з`ясував, що оригінали первинних та розрахункових документів Позивачка не надала і не могла надати безпосередньо під час проведення перевірки, оскільки такі документи знаходилися в матеріалах господарської справи № 925/1586/14, про що вона неодноразово повідомляла Відповідача до початку проведення перевірки та надавала відповідні докази.

6. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач зазначає, що Позивачка під час перевірки не надала первинних документів на підтвердження формування нею спірних показників податкової звітності.

Також, на переконання Апелянта, суд першої інстанції безпідставно врахував експертний висновок, оскільки вирішенні в ньому питання є питаннями права та підлягають з`ясуванню судом.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

7. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 та від 03.02.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

8. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

9. 17.06.2022 від Позивача надійшло клопотання, в якому вона просить у зв`язку з воєнним станом здійснити розгляд справи без її участі, залишити скаргу Відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, зазначене клопотання задоволено.

21.06.2022 о 12:10 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

10. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

11. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.11.2004 Позивачка була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, здійснювала господарську діяльність з оптової торгівлі м`ясом та м`ясними продуктами.

24.10.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 6001675 про державну реєстрацію припинення діяльності ФОП ОСОБА_1 , підстава - власне рішення.

ПАТ «Миронівський хлібопродукт» звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом (справа № 925/1586/14) про стягнення з Позивачки 7487028,19 грн заборгованості у зв`язку з невиконанням нею зобов`язань з оплати поставленого товару згідно договору поставки від 02.01.2014 №ПТ1П/ЧФЧ.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19.11.2014 у справі №925/1586/14 стягнуто солідарно з Позивачки та з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ПАТ «Миронівський хлібопродукт» - 7487028,19 грн заборгованості.

15.01.2015 Позивачкою подано до заступника начальника ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області заяву про те, що станом на 15.01.2015 надати документи для проведення у відношенні неї ліквідаційної перевірки не має можливості, оскільки р/р в АТ «Сбербанк Росії» немає можливості закрити через ряд боржників (дебіторів), які станом на 15.01.2015 не провели повний розрахунок. Також повідомлено про відсутність можливості здати до ДПІ відповідної ліквідаційної декларації про майновий стан (про доходи за 2015 рік). Тому після проведення повного розрахунку із дебіторами, закриттям р/р та здачі ліквідаційної декларації, ДПІ буде повідомлено додатково.

23.01.2015 в.о. начальника ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області прийнято наказ № 83 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо достовірності формування податкового кредиту з ПДВ за період з 01.01.2014 по 24.10.2014 у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності.

23.01.2015 ФОП ОСОБА_1 надіслано Відповідача заперечення до вказаного наказу від 23.01.2015 № 83, яке отримано відповідачем 26.01.2015.

У вказаному повідомленні Позивачка просила не проводити перевірку у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності, оскільки їй не надсилався завчасно, а у зв`язку з розглядом справи № 925/1586/14 у Київському апеляційному суді, пов`язаної з її господарською діяльністю, станом на 23.01.2015 нею частково було надано відповідні документи суду, про що повідомлено контролюючий податковий орган. Тому, виконання наказу від 23.01.2015 № 83 технічно неможливо та вимагає перенесення строків проведення перевірки на пізніший термін до винесення рішення суду.

До зазначеної заяви Позивачкою було додано: копію наказу від 23.01.2015 №83; копію заяви до ДПІ від 15.01.2015; копію позовної заяви ПАТ «МХП» від 10.09.2014; копію ухвали від 12.09.2014.

23.01.2015 наказ від 23.01.2015 № 83 та направлення від 23.01.2015 № 17/23-01-17-01, № 39/23-01-22-04 вручені особисто Позивачці.

Посадовими особами ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області 23.01.2015, 26.01.2015, 27.01.2015, 28.01.2015, 29.01.2015 складено акти про ненадання документів.

З метою проведення перевірки працівниками контролюючого органу здійснено вихід за місцезнаходженням платника, однак за вказаною адресою Позивачка відсутня, у зв`язку з чим первинні документи для проведення перевірки не надано.

На підставі зазначених обставин, посадовими особами ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області складено акт від 04.02.2015 № 23/23-01-17-01/ НОМЕР_1 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , за період 01.01.2014 по 24.10.2014».

Висновками акту перевірки встановлено, що позивачем в наслідок порушення ст. 44, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України за період з 01.07.2014 по 24.10.2014 завищено податковий кредит усього в сумі 2546787 грн, у тому числі за липень 2014 року на суму 1703591 грн, за серпень 2014 року на суму 785389 грн, за вересень 2014 року на суму 57807 грн.

В акті перевірки вказано, що Позивачем було надано лист до ДПІ у м. Черкасах, зі змісту якого вбачається, що частина документів за період з 01.07.2014 по 24.10.2014, яка пов`язана з господарською діяльністю, знаходиться у Київському апеляційному господарському суді у зв`язку з розглядом справи, але під час проведення перевірки не надано жодного підтвердження про знаходження відповідних документів у вказаному суді.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 23.03.2015, яким Позивачці визначено суму грошового зобов`язання з ПДВ за основним платежем у розмірі 2546787,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1273394,00 грн.

У висновку експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.05.2016 № 915/15-23;339/16-23 вказано:

- зазначене в акті ДПІ у м. Черкасах №23/23-01-17-01/ від 04.02.2015 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , за період з 01.01.2014 по 24.10.2014» донарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за період липень-вересень 2014 року ПДВ в сумі 2546787,00 грн підтверджується частково на суму 305563,16 грн;

- не відповідає первинним документам та вимогам Податкового кодексу України податковий кредит, задекларований фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у наданих податкових деклараціях з податку на додану вартість за період липень-вересень 2014 року.

12. Позивачка, вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення№ від 23.03.2015, а свої права порушеними, звернулася до суду з цим позовом.

13. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.п. 44.1, 44.3, 44.44-44.47 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків-фізичної особи або посадової особи платника податків-юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право посадових осіб контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Згідно з п. 85.9 ст. 85 ПК України в разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Пунктами 198.1-198.3, 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-XIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Висновки суду апеляційної інстанції.

14. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що для встановлення правомірності визначення платником податків його податкових зобов`язань з ПДВ належить з`ясувати реальність відповідних операцій та їх підтвердження первинними документами.

15. Разом з тим, законодавством регламентовано обставини, за яких платник позбавлений можливості надати контролюючому органу оригінали відповідних первинних та бухгалтерських документів, зокрема в разі їх витребування іншим органом, та визначено обов`язок контролюючого органу звернутися до відповідного суб`єкта влади з письмовим запитом про надання таких документів.

16. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час призначення контролюючим податковим органом перевірки, а саме 23.01.2015, первинні та бухгалтерські документи, якими підтверджується товарність відповідних операцій, були залучені до матеріалів господарської справи № 925/1586/14, яка на той момент перебувала в апеляційній інстанції.

16. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачка завчасно та належним чином двічі (15.01.2015 та 23.01.2015) повідомляла контролюючий орган про наведені обставини та надала відповідні докази на їх підтвердження, але незважаючи на це, Відповідачем була проведена відповідна перевірка, у ході якої він дійшов висновку про відсутність у Позивачки відповідних документів і, як наслідок, завищення нею податкового кредиту за липень-вересень 2014 року.

17. Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що жодного запиту для отримання відповідних документів контролюючим податковим органом до господарського суду, в якому такі документи перебували, не направлялося.

Такий підхід контролюючого органу суперечить вимогам ст. 44 та п. 85.9 ст. 85 ПК України.

18. У контексті аналізу зазначених обставин колегія суддів також звертає увагу на те, що підставою для проведення спірної перевірки Позивачки стала її власна заява про припинення підприємницької діяльності, після подачі якої ще до моменту призначення такої перевірки вона сама особисто повідомила контролюючий податковий орган про неможливість проведення перевірки через відсутність документів, які залучені до матеріалів господарської справи.

Незважаючи на це, перевірка була призначена, після чого Позивачка вдруге повідомила Відповідача про місцезнаходження відповідних документів, що зокрема зафіксовано безпосередньо в акті перевірки, втім не було враховано Відповідачем.

19. Тож, доводи Апелянта про те, що Позивачка під час перевірки не надала первинних документів на підтвердження формування нею спірних показників податкової звітності, апеляційний суд відхиляє з підстав, установлених вище.

20. Крім наведеного, усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, діючи на виконання висновків Верховного Суду, наведених у постанові в цій справі, колегія суддів установила, що товарність операцій, за якими Позивачкою сформовано спірні податкові зобов`язання за період з липня по вересень 2014 року, підтверджуються відповідними договорами, податковими накладними, виписками по особовому рахунку, звітами про дебітові та кредитові операції, оборотно-сальдовими відомостями, видатковими накладними /т. 1 а.с. 92-107, 119-251, т.2 а.с. 1-49/.

21. При цьому, судова колегія, відповідно до ст. 90 КАС України, у сукупності з установленими обставинами враховує висновок експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.05.2016 № 915/15-23;339/16-23, яким також підтверджується правомірність формування Позивачкою відповідних показників її податкової звітності.

22. Доводи Апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно врахував вказаний експертний висновок, оскільки вирішенні в ньому питання є питаннями права та підлягають з`ясуванню судом, колегія суддів відхиляє, оскільки предметом такого експертного дослідження були, зокрема економічні питання, які виходять за межі сфери права та потребують спеціальних знань.

23. Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.

24. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного Позивачкою ППР в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 2 241 223,84 грн за основним платежем та 1 120 611,92 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

25. При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

26. Отже, судом першої інстанції правильно встановлено обставини цієї справи та правильно застосовано норми матеріального права і процесуального права.

27. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

28. З огляду на це, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року - без змін.

29. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 21червня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова