Справа № 620/6404/21
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року Чернігів Справа № 620/6404/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) справу за позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису,

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" (далі АТ «ОТКЕ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (далі Головне управління), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис №15 від 21.04.2021, складений Головним управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області за результатами позапланової перевірки Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго".

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний припис є протиправним, оскільки у направленні на проведення заходу не зазначено ні предмет здійснення заходу, ні питання для з`ясування, з невірним зазначенням назви підприємства. Вказує, що відповідач не наводить жодного законодавчого акту, який би порушив позивач у відношенні до споживача.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що під час проведення позапланової перевірки встановлено, що ним з 25.01.2019 нарахування за опалення місць загального користування (далі МЗК) споживачам, які мають індивідуальне опалення, АТ «ОТКЕ» визначало та розподіляло у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954 (далі- Методика № 315). Вищевказана Методика № 315 має використовуватися після укладення відповідних договорів, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII. Такі договори із мешканцями будинку укладено не було. Отже, застосування Методики № 315 при нарахуванні теплової енергії за опалення МЗК споживачам, які мають індивідуальне опалення, здійснюється з порушенням вимог діючого законодавства. З метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись вимогами ст. 5, ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було зобов`язано позивача провести за адресою: вул. Миру, 95-А, смт Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область споживачам, які мають індивідуальне опалення, перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії за опалення МЗК в під`їздах № 4, 7, 8 за опалювальні періоди 2017/2018, 2019/2020 та 2020/2021, під`їзду № 6 за опалювальні періоди з 27.03.2018, 2019/2020 та 2020/2021.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій вказав, що отримання послуги споживачами підтверджується показниками будинкового лічильника. Також зазначив, що позивач надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а зобов`язання в приписі не стосується жодної із цих послуг.

Відповідачем подано заперечення, в яких, зокрема, вказав, що позивачем не наданого належні та допустимі докази того, що будинок був готовий до опалювального сезону 2017/2018, 2019/2020, 2020/2021, оскільки в під`їздах 4, 6-8 відсутні прилади опалення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

24.02.2021 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області зі скаргою звернулись жителі будинку АДРЕСА_1 . В своїй скарзі жителі просили провести перевірку законності дій з боку АТ «ОТКЕ» по нарахуванню їм плати за послугу, яка їм фактично не надається. В скарзі споживачі зазначали, що «утеплення місць загального користування не здійснюється протягом останніх декількох років. В під`їздах будинку відключені від системи опалення та не функціонують опалювальні пристрої/батареї, про що складені відповідні акти, які були передані до АТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО». В зв`язку з чим послуга з опалення місць загального користування їм фактично не надається» та зауважували, що «всупереч цьому їм регулярно встановлюються незрозумілі рахунки, за опалення місць загального користування. Тобто вимагають плату за послугу, якої не надавали» (а.с.83-84).

За зверненням споживачів від 24.02.2021 та за погодженням Держпродспоживслужби вих. № 15.3-10/5701 від 12.03.2021 на підставі наказу від 07.04.2021 № 832-п та направлення на проведення позапланової перевірки від 07.04.2021 № 832-п/372 Управлінням захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області проведено позапланову перевірку АТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО», що розташоване за адресою: вул.Реміснича, буд. 55 - Б, м. Чернігів (а.с.87-89).

У ході перевірки встановлено, що з 2017 в будинку по вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область (далі - будинок) встановлено вузол комерційного обліку теплової енергії, в зв`язку з чим споживачам почали здійснювати нарахування за послуги з опалення місць загального користування (далі - МЗК).

В під`їздах № 4, 6, 7 та 8 будинку відсутні прилади централізованого опалення, що підтверджується актами обстеження від 29.10.2010, 15.07.2016 та 27.03.2018 (а.с.102-104).

Вказане свідчить, що послуга з опалення МЗК вказаних вище під`їздів не надається.

З 25.01.2019 нарахування за опалення МЗК споживачам, які мають індивідуальне опалення, АТ «ОТКЕ» визначало та розподіляло у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954 (далі- Методика № 315). Вищевказана Методика № 315 має використовуватися після укладення відповідних договорів, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII. Такі договори із мешканцями будинку укладено не було. Отже, застосування Методики при нарахуванні теплової енергії за опалення МЗК споживачам, які мають індивідуальне опалення, здійснюється з порушенням вимог діючого законодавства. Було порушено ст. 8, ст. 12, ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII; ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ.

Про що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів складено акт №058 від 20.04.2021 (а.с.27-50) та винесено припис №15 від 21.04.2021, яким з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись вимогами ст. 5, ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було зобов`язано провести за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область споживачам, які мають індивідуальне опалення, перерахунок плати за надання послуг з постачання теплової енергії за опалення МЗК в під`їздах № 4, 7, 8 за опалювальні періоди 2017/2018, 2019/2020 та 2020/2021, під`їзду № 6 за опалювальні періоди з 27.03.2018, 2019/2020 та 2020/2021 (а.с.90).

Не погоджуючись з вказаним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 05.04.2007 № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 877-V, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (частина третя статті Закон № 877-V).

Згідно частин першої та другої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до частини третьої та п`ятої статті 7 Закону № 877-V у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Згідно з частиною шостою статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судом встановлено, що підставою для проведення позапланової перевірки позивача була скарга жителів будинку АДРЕСА_1 щодо протиправності нарахування плати за опалення місць загального користування, а тому суд не приймає до уваги посилання позивача про порушення норм Закону № 877-V щодо відсутності підстав для проведення позапланової перевірки та переліку питань у направленні на проведення перевірки.

Акт перевірки це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Суд зазначає, що вади акта перевірки не робить автоматично протиправними рішення контролюючого органу, що прийняті на підставі такого акта.

Водночас самі по собі порушення порядку оформлення акта перевірки не можуть бути підставою для скасування припису, винесеного на підставі такого акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.

Водночас, доводи позивача про те, що проведена перевірка здійснена із порушенням вимог чинного законодавства не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для скасування припису, винесеного за результатами такої перевірки.

Щодо порушень, виявлених під час здійснення заходу, на підставі яких винесено оскаржуваний припис, то суд зазначає наступне.

Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначає Закон України від 22.06.2017 № 2119-VIII Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання (далі - Закон № 2119-VIII).

Згідно статті 10 Закону № 2119-VIII у будівлях, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої статті 10 цього Закону. Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства.

Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2119-VIII передбачає, що до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315, зареєстрованим в Мін`юсті 28.12.2018 за № 1502/32954 (далі Методика № 315), встановлює порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі Закон № 2189), на виконання яких розроблена та затверджена Методика № 315, комунальними послугами є, зокрема послуги:

- з постачання теплової енергії,

- з постачання гарячої води,

- з централізованого водопостачання,

- з централізованого водовідведення

Відносини, що виникатимуть у процесі надання саме цих комунальних послуг споживачам регулюватимуться Законом № 2189-VIII, який вводиться в дію з 01.05.2019.

На сьогодні діють норми Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого мешканці багатоквартирних будинків споживачі отримують комунальні послуги:

з централізованого опалення,

з централізованого постачання гарячої води,

з централізованого постачання холодної води,

з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Ці послуги є відмінними від тих, що надаватимуться виконавцями комунальних послуг згідно із Законом № 2189: 1) змінюватимуться умови надання послуг споживачам (співвласники багатоквартирного будинку визначатимуть моделі організації договірних відносин у своєму будинку та укладатимуть відповідні договори із виконавцем); 2) для виконавців послуг мають бути переглянуті тарифи на комунальні послуги, які встановлювалися до моменту введення в дію Закону № 2189; 3) плата виконавцю відповідної комунальної послуги залежатиме від обраної співвласниками моделі договірних відносин; 4) на виконання Закону № 2189, враховуючи його вимоги та особливості надання послуг споживачам, Кабінетом Міністрів України буде затверджено правила надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та типові договори про надання (постачання) цих послуг.

При цьому суд звертає увагу, що за вимогами пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189 договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом (тобто, Законом №2189). Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону (до 01.05.2020).

Таким чином, до 01.05.2019 та після 01.05.2019 (за виключенням випадку коли співвласники багатоквартирного будинку приймуть рішення про модель договірних відносин у своєму багатоквартирному будинку та укладуть відповідний договір із виконавцем за вимогами нового Закону № 2189, а також коли виконавці комунальних послуг після 01.05.2020 укладуть індивідуальні договори згідно із частиною сьомою ст. 14 Закону № 2189) залишаються чинними та продовжують діяти «старі» договори про надання комунальних послуг.

Такі договори враховують положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги є істотною умовою договору про надання комунальних послуг (ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875).

Чинні договори зі споживачами, вищезгадані Правила та Типовий договір, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, не передбачають можливості застосування виконавцями послуг Методики № 315.

Наразі Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» як підприємство тепло-, водопостачання та водовідведення надає комунальні послуги споживачам, за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область та повинно нараховувати плату за них відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював розподіл між споживачами обсягу спожитих у будівлі відповідно до Методики № 315, що не заперечується самим позивачем.

Однак нових договорів про надання послуг із споживачами, за адресою вул. Миру ,95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, укладено не було.

Відтак висновки відповідача про помилковість застосування позивачем норм Методики №315 до укладення із споживачами, за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, нових договорів є правомірними.

Згідно з положеннями частини першої статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема: 1) давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів.

Таким чином, на переконання суду, відповідачем вимогою про проведення за адресою: вул. Миру, 95-А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область споживачам, які мають індивідуальне опалення, перерахунку плати за надання послуг з постачання теплової енергії за опалення МЗК в під`їздах № 4, 7, 8 за опалювальні періоди 2017/2018, 2019/2020 та 2020/2021, під`їзду № 6 за опалювальні періоди з 27.03.2018, 2019/2020 та 2020/2021 відповідно до чинного законодавства вірно визначено спосіб усунення порушень в оскарженому приписі.

Стосовно інших посилань учасників справи, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку, що в задоволенні позову Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати не підлягають відшкодуванню згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго (вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (вул. 1-го Травня, буд. 180, м. Чернігів, 14034, ).

Повне рішення суду складено 22 червня 2022 року.

Суддя О.Є. Ткаченко