Справа № 420/23711/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною дії та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 11.05.2021 року №54688342 у розмірі 164 310,60 грн. та скасування зазначеної постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем прийнято протиправну постанову про стягнення виконавчого збору від 11.05.2021 року №54688342 у розмірі 164 310,60 грн., оскільки 24.05.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М., розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа №2-1089/11, виданого 12.09.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості та з підстав чого відкрито ВП №65543876. У цьому ВП визначено стягнути основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5903 долара (по курсу НБУ на листопад 2021 року, що складає 159381 грн,) та 430 грн. Тобто позивач вказує, на наявність подвійного стягнення з нього виконавчого збору та винагороди, що не передбачено Законодавством України.

Відповідач відзиву на адміністративний позов не надав.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 21.12.2021 року зобов`язано Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`яти робочих днів з дня отримання цієї ухвали суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень №54688342 та №65370403 та провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 17.06.2022 року провадження у справі поновлено.

Дослідивши адміністративний позов, надані на виконання ухвали документи відповідачем та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На виконанні Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження ВП №54688342 з виконання виконавчого листа від 12.09.2011 №2-1089/11, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення грошової суми у розмірі 63 301,26 дол. США та 4302,16 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

У травні 2021 року на адресу Другого Приморського відділу ДВС надійшла заява від стягувача щодо повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини першої ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі вказаної заява, відповідач 11.05.2021 року керуючись п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» ВП №54688342 виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.16).

Також 11.05.2021 року державним виконавцем Другого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП№54688342 про стягнення виконавчого збору по виконавчому листу №2-1089/11 виданого 12.09.2011 року та зазначено про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 164310,60 грн. (а.с.17).

Надалі, державним виконавцем Другого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65370403 на підставі виконавчого документу у вигляді постанови ВП№54688342 від 11.05.2021 року щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 164310,60 грн. (а.с.18).

Як зазначено позивачем в позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавче провадження №65543876, яке було відкрито на виконання того ж самого виконавчого листа від 12.09.2011 №2-1089/11, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області, який був при вище зазначених обставинах повернутий стягувачу в рамках виконавчого провадження №54688342 і повторно пред`явлений до виконання вказаному приватному виконавцю.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 24.05.2021 ВП№65543876 при відкритті провадження постановою від 24.05.2021 року зазначено зокрема про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5903,56 дол. США та 430,22 грн. (а.с.23).

На думку позивача, наявність постанови про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про стягнення основної винагороди приватного виконавця за виконання одного і того самого виконавчого листа свідчить про подвійне стягнення коштів виконавчого провадження з виконання одного й того ж виконавчого документу, що відповідно до чинного законодавства є недопустимим.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статі 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Пунктом 5 частини п`ятою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір не стягується разі виконання рішення приватним виконавцем.

Відповідно до частини восьмої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

З матеріалів справи вбачається, що стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк» подано заяву в порядку визначеному пунктом 1 частини першою статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання.

На підставі вказаної заяви, державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 11.05.2021 в рамках виконавчого провадження ВП№54688342 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому, пунктом 5 частини п`ятої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір не стягується разі виконання рішення приватним виконавцем.

Відповідно до частини восьмої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

За посиланням позивача, що не спростовано відповідачем, виконавчий збір не був стягнутий на момент передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю, враховуючи винесення приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області постанови від 24.05.2021 року у ВП №65543876 про відкриття виконавчого провадження, де зазначено про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5903,56 дол. США та 430,212 грн., а наявність оскаржуваної постанови від 11.05.2021 року про стягнення виконавчого збору ВП№54688342 про стягнення з позивача виконавчого збору свідчить про подвійне стягнення з боржника вищевказаних коштів виконавчого провадження з примусового виконання одного й того ж виконавчого листа від 12.09.2011 року №2-1089/11, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області.

Таким чином, з огляду на те, що виконавче провадження №54688342, яке перебувало на виконанні у Другому приморському відділі ДВС, в якому винесено оскаржувану постанову та виконавче провадження ВП№65543876, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. відкривалися на виконання одного і того ж виконавчого листа Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.09.2011 №2-1089/11, є не можливим подвійне стягнення виконавчого збору по одному виконавчому документу, з одного і того ж боржника ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, суд вбачає підстави для скасування постанови Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 11.05.2021 року ВП№54688342 у розмірі 164 310,60 грн.

Водночас суд не вбачає підстав для визнання протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 11.05.2021 року №54688342 у розмірі 164 310,60 грн., оскільки скасування вказаної постанови на думку суду є достатнім для захисту порушених прав та інтересів позивача в межах заявлених позовних вимог, більш того суд враховує той факт, що на дату прийняття оскаржуваної постанови від 11.05.2021 року ВП№54688342, постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 24.05.2021 року ВП№65543876 про відкриття виконавчого провадження та відповідно стягнення з боржника основної винагороди не існувало.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Підсумовуючи все вищенаведене суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано квитанцію №МР_АВ2507002Т0_22219637 від 29.11.2021 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1643,11 грн.

Таким чином з урахування часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору сплаченого позивачем з Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у розмірі 1643,11 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною дії та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову від 11.05.2021 року ВП№54688342, винесену державним виконавцем Другого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 164 310,60 грн.

Стягнути з Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1643,11 грн. сплачені за квитанцією №МР_АВ2507002Т0_22219637 від 29.11.2021 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач - Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58, ).

Суддя Іванов Е.А.