Справа № 480/13218/21
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року Справа № 480/13218/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/13218/21 за позовом ОСОБА_1 до 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2), в якій просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2013 року по 2018 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати 5-й прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2013 року по 2018 рік включно року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по позивач проходив військову службу за контрактом у 5 прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (у період з 04.07.2014 по 06.01.2016 проходив службу у 8 прикордонному загоні). За період проходження служби у органах Держприкордонслужби з 2013 по 2018 позивачу не надавалась щорічна додаткова відпустка за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, компенсація за невикористані дні додаткової відпустки при звільненні не нараховувалася. Відповідно до абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ), у рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі не використання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм має бути виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки. Таким чином, позивач вважає, що має право на отримання грошової компенсації.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні. Зокрема, зазначає, що під час особливого періоду щорічні додаткові відпустки та деякі додаткові відпустки військовослужбовцям не надаються, їх використання за минулі роки після закінчення особливого періоду законодавством не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності та встановивши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що до 27.01.2018 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у 5-му прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до відомостей із послужного списку у спірний період ОСОБА_1 проходив військову службу (а.с.13-14):

1) з 10.05.2012 по 18.03.2014 інспектором прикордонної служби 2 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Хутір-Михайлівський» ІІ категорії (тип А) Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Держприкордонслужби України;

2) з 18.03.2014 по 04.07.2014 інспектором прикордонної служби 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Хутір-Михайлівський» ІІ категорії (тип А) 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Держприкордонслужби України;

3) з 04.07.2014 по 03.10.2014 інспектором прикордонної служби 3 категорії І групи інспекторів прикордонної служби «Новоолексіївка» відділу прикордонної служби «Геніченськ» І категорії (тип Б) 8 прикордонного загону (І категорії) Азово-Чорноморського управління (І категорії) Держприкордонслужби;

4) з 03.10.2014 по 06.01.2016 інспектором прикордонної служби 2 категорії дозиметрист 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Чонгар» ІІ категорії (тип Б) 8 прикордонного загону (І категорії) Азово-Чорноморського управління (І категорії) Держприкордонслужби;

5) з 06.01.2016 по 10.02.2016 у розпорядженні начальника 5 прикордонного загону (ІІ категорії) Східного регіонального управління (І категорії) Держприкордонслужби України;

6) з 10.02.2016 по 27.01.2018 інспектором прикордонної служби 3 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Конотоп» ІІ категорії (тип А) 5 прикордонного загону (ІІ категорії) Східного регіонального управління (І категорії) Держприкордонслужби України.

Наказом начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26.01.2018 № 24-ОС ОСОБА_1 , якого наказом начальника Сумського прикордонного загону від 27.12.2017 № 264-ОС звільнено з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення - з 27 січня 2018 року (а.с. 12).

На звернення позивача щодо використання ним щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за час проходження військової служби на відповідних посадах за період з 2012 по 2018 рік листом від 09.09.2021 № 12/Ш-396 5 прикордонний загін повідомив, що невикористана відпустка становить 18 календарних днів. У 2013 році надавалась відпустка терміном 7 днів за час проходження служби у 2012 році. За час проходження служби в Сумському прикордонному загоні з 01.01.2013 по 26.01.2018 відпустка не надавалась, кількість невикористаних днів становить: за час проходження служби у 2013 році - 6 днів; за час проходження служби у 2014 році - 1 день; за час проходження служби у 2016 році - 5 днів; за час проходження служби у 2017 році - 6 днів. Посади, на яких перебував військовослужбовець під час проходження військової служби з 18.03.2014 по 10.02.2016 не входять до переліку військових посад, які надають право на цю відпустку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 (а.с.15).

Згідно листа 8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.10.2021 №12/Ш-85, наданого на запит позивача, за період проходження служби з 04.07.2014 по 04.01.2016 в 8 прикордонному загоні відпустки передбачені Постановою КМУ №702 від 01.08.2012 не надавались відповідно до п. 19 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Максимальна тривалість щорічної додаткової відпустки, могла становити 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби (а.с.16).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 затверджено переліки військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку: Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту - згідно з додатками 2 - 5.

Додаток 4 до вказаної постанови містить перелік військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням.

Так, відповідно до п. 4 та п. 5 додатку 4 до Постанови № 702 інспектор прикордонної служби 1, 2, 3 та інспектор прикордонної служби 2, 3 категорії - дозиметрист у відділеннях інспекторів прикордонної служби має право на щорічну додаткову відпустку максимальною тривалістю 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби.

Як встановлено судом, позивач впродовж з 01.01.2013 по 04.07.2014, з 03.10.2014 по 06.01.2016 та з 10.02.2016 по 27.01.2018 проходив військову службу на посадах, які надають право на отримання додаткової відпустки, передбаченої п. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України № 702 від 01.08.2012.

Згідно листа 5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09.09.2021 № 12/Ш-396 ОСОБА_1 за час проходження служби з 01.01.2013 по 26.01.2018 відпустка за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я не навадалась.

Також, як вбачається з листа 8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.10.2021 №12/Ш-85, за період проходження служби з 04.07.2014 по 04.01.2016 в 8 прикордонному загоні відпустки передбачені Постановою КМУ №702 від 01.08.2012 не надавались.

Відповідно до п. 8, 14, 17-19 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

В особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

У разі ненадання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням періодів, передбачених пунктами 17 і 18 цієї статті, такі відпустки надаються у наступному році. У такому разі дозволяється за бажанням військовослужбовців об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки, але при цьому загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Посилання відповідача на п. 19 ст. 10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка на його думку виключає можливість надання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням періодів, передбачених пунктами 17 і 18 ст. 10-1 Закону, суд вважає необґрунтованими.

Так, норми Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не обмежують та не припиняють право військовослужбовця на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

Тобто, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702.

Припинення надання відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в рішенні від 16.05.2019 у зразковій справі №620/4218/18 (щодо прав учасників бойових дій на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки), яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 рішення від 16.05.2019 залишено без змін.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що 5-й прикордонний загін протиправно не нарахував та не виплатив позивачеві грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за періоди з 01.01.2013 по 04.07.2014, з 03.10.2014 по 06.01.2016 та з 10.02.2016 по 27.01.2018, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачеві грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за періоди з 04.07.2014 по 03.10.2014 та з 06.01.2016 по 10.02.2016, оскільки у вказані періоди позивач займав посади, які не входять до переліку військових посад, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702, які дають право на цю відпустку.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за періоди з 01.01.2013 по 04.07.2014, з 03.10.2014 по 06.01.2016 та з 10.02.2016 по 27.01.2018, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Зобов`язати 5-й прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (пров. Громадянський, 1, м. Суми, 40030, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, за періоди з 01.01.2013 по 04.07.2014, з 03.10.2014 по 06.01.2016 та з 10.02.2016 по 27.01.2018, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (пров. Громадянський, 1, м. Суми, 40030, ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець