Справа № 160/2387/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року Справа № 160/2387/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняДивнич Д.І.
представника позивача представника відповідача Афонін О.В. Онасенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ Дніпровської митниці від 26.08.2021 року № 213-о «Про припинення державної служби ОСОБА_1 »;
поновити ОСОБА_1 у державній службі на посаді старшого державного інспектора митного поста «Ліски» Дніпровської митниці з 26.08.2021 року;
стягнути з Дніпровської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.08.2021 року по день ухвалення рішення суду за даним позовом про поновлення ОСОБА_1 на посаді;
допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора митного поста «Ліски» Дніпровської митниці та в частині стягнення з Дніпровської митниці на користь ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 31 470,60 грн.;
стягнути з Дніпровської митниці на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на професійну правничу допомогу на підставі доказів, які відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України будуть подані суду до закінчення судових дебатів у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
позивач проходив службу у відповідача на підставі контракту;
20.12.2021 року представник позивача отримав копію оскаржуваного наказу про звільнення;
припинення державної служби позивача на підставі пункту 20 контракту відбувалося з порушення істотних умов контракту: відповідач не повідомив позивача про припинення контракту за сім днів до такого припинення;
зі змісту оскаржуваного наказу не є зрозумілим порушення яких саме норм п.4 та п.10 контракту відповідач визнав підставою для припинення його дії;
повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення не передбачає застосування до особи покарання (накладення стягнення), а тому зазначення позивачем в анкеті доброчесності негативної відповіді на питання стосовно притягнення до відповідальності є вірним твердженням позивача;
наказ Дніпропетровської митниці ДСФ від 31.10.2018 року № 750-о стосовно притягнення до відповідальності позивача у відповідності до вимог ч.1 ст. 79 Закону України «Про державну службу» не створює правових наслідків: якщо протягом року після накладення дисциплінарного стягнення до державного службовця не буде застосовано нове дисциплінарне стягнення, він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення;
особливості порядку заповнення анкети доброчесності як обов`язку чи завдання позивача як державного службовця у пункті 4 та пункті 10 контракту не зазначено;
кримінальне провадження стосовно позивача закрито на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021 року по справі № 199/7939/21;
постановами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2019 року по справі № 203/1575/19 та від 13.06.2019 року № 203/2978/21 справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

отже, позивач є таким, що не притягався ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності, ані до дисциплінарної відповідальності;

Ухвалою суду від 03.02.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав:

позивач був державним службовцем та проходив службу у відповідача на підставі контракту;

у контракті був встановлений випробувальний термін 6 місяців;

у доповідній записці голови комісії, в.о. завідувача сектору внутрішньої безпеки Я. Курсенко вказано, що 28.07.2021 року до сектору внутрішньої безпеки відповідача надійшла службова записка в.о. начальника митного поста «Ліски», якою повідомлено про те, що до підрозділу митного оформлення митного поста «Ліски» прибув слідчий третього слідчого відділу ТУ ДБР та повідомив про те, що стосовно позивача містяться відомості у ЄРДР стосовно підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч.3 ст. 365 КК України та позивачу пред`явлено підозру;

на підставі інформації, яка отримана від слідчого, відповідачем проведено перевірку достовірності відомостей, зазначених в анкеті доброчесності;

під час перевірки анкети доброчесності відповідачем встановлено, що позивач не вірно заповнив пункт 8 розділі І анкети доброчесності посадової особи ДМС України, а саме: не вказав про те, що позивача притягали протягом останніх трьох років до будь-якого виду відповідальності (адміністративної, кримінальної, дисциплінарної);

позивач не повідомив відповідача про те, що наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 31.10.2018 року № 750-о до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження;

позивач не повідомив відповідача про складання стосовно позивача протоколів про вчинення адміністративного правопорушення чим порушив вимоги підпункту 1.4.12 пункту 1.4 наказу ДМС України від 22.10.2020 року № 471 «Про організацію роботи щодо протидії корупційним та іншим зловживанням і забезпечення безпеки в митних органах»;

державний службовець зобов`язаний дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки, а також сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби;

у контракті вказано, що однією ж вимог до особи є доброчесність та позивач підписавши контракт зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені у Законі України «Про державну службу»;

Комісія з контролю за дотриманням посадовими особами Дніпровської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів одноголосно не підтримала дотримання принципу «добросовісності» позивачем;

позивач не виконав вимоги пункту 4 та 10 контракту, та пункт 1 завдань, визначених на строк випробування успішне проходження в установленому порядку перевірки на доброчесність.

Ухвалою суду від 27.06.2022 року поновлено позивачу строк звернення з позовом до суду.

Ухвалою суду від 27.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та зазначив про те, що не підтримує клопотання відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за наслідками розгляду справи.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову.

Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

У відповідності до наказу Дніпровської митниці від 14.07.2021 року № 146-о «Про особовий склад» позивача призначено з 15.07.2021 року в порядку переведення з Дніпровської митниці Держмитслужби на посаду старшого державного інспектора митного поста «Ліски» Дніпровської митниці, шляхом укладення контракту про проходження державної служби із встановленням випробування строком 6 місяців.

Наказом Дніпровської митниці від 26.08.2021 року № 213-о «Про припинення державної служби ОСОБА_1 » припинено 26.08.2021 року державну службу позивача відповідно до пункту 9 частини 1 статті 83 та статті 83-1 Закону України «Про державну службу».

Підстава для видання оскаржуваного наказу: доповідна записка в.о. сектора внутрішньої безпеки Курсенко Я. від 26.08.2021 року № 7.5-25/33.

Копію оскаржуваного наказу відповідач направив позивачу засобами поштового зв`язку 26.08.2022 року.

Оскаржуваний наказ позивач отримав фактично 20.12.2021 року разом із відповіддю на адвокатський запит.

У матеріалах справи міститься копія доповідної записки в.о. сектора внутрішньої безпеки Курсенко Я. від 26.08.2021 року № 7.5-25/33.

У вказаній доповідній записці вказано наступне:

- 28.07.2021 року до сектору внутрішньої безпеки відповідача надійшла службова записка в.о. начальника митного поста «Ліски», якою повідомлено про те, що до підрозділу митного оформлення митного поста «Ліски» прибув слідчий третього слідчого відділу ТУ ДБР та повідомив про те, що стосовно позивача містяться відомості у ЄРДР стосовно підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч.3 ст. 365 КК України та позивачу пред`явлено підозру;

- на підставі інформації, яка отримана від слідчого, відповідачем проведено перевірку достовірності відомостей, зазначених в анкеті доброчесності;

- під час перевірки анкети доброчесності відповідачем встановлено, що позивач не вірно заповнив пункт 8 розділі І анкети доброчесності посадової особи ДМС України, а саме: не вказав про те, що позивача притягали протягом останніх трьох років до будь-якого виду відповідальності (адміністративної, кримінальної, дисциплінарної);

- позивач не повідомив відповідача про те, що наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 31.10.2018 року № 750-о до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження;

- позивач не повідомив відповідача про складання стосовно позивача протоколів про вчинення адміністративного правопорушення чим порушив вимоги підпункту 1.4.12 пункту 1.4 наказу ДМС України від 22.10.2020 року № 471 «Про організацію роботи щодо протидії корупційним та іншим зловживанням і забезпечення безпеки в митних органах»;

державний службовець зобов`язаний дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки, а також сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби;

- у контракті вказано, що однією ж вимог до особи є доброчесність та позивач підписавши контракт зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені у Законі України «Про державну службу»;

- Комісія з контролю за дотриманням посадовими особами Дніпровської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів одноголосно не підтримала дотримання принципу «добросовісності» позивачем;

- позивач не виконав вимоги пункту 4 та 10 контракту, та пункт 1 завдань, визначених на строк випробування успішне проходження в установленому порядку перевірки на доброчесність.

У матеріалах справи міститься копія контракту на проходження державної служби від 14.07.2021 року, який укладено позивачем з Дніпровською митницею.

У пункті 4 контракту вказано, що спеціальною вимогою до особи є, зокрема, доброчесність: здатність спрямовувати власні дії на захист публічних інтересів, утримуватись від конфлікту між приватними та публічними інтересами, ефективно розпоряджатись державними ресурсами; здатність дотримуватися правил етичної поведінки, порядності, чесності, справедливості, підзвітності; усвідомлення обмеження у виявленні переваг, прихильності та/або негативного ставлення до окремих фізичних чи юридичних осіб, політичних партій, громадських та релігійних організацій.

Пункт 10 контракту містить зобов`язання позивача: особисто виконувати завдання, визначені контрактом, щоквартально звітувати про їх виконання безпосередньому керівнику протягом трьох робочих днів після завершення звітного періоду; виконувати обов`язки, визначені Законом України Про державну службу», відповідних положеннях про структурні підрозділи державного органу, посадовій інструкції, та умови цього контракту; не розголошувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків та завдань; дотримуватися службової дисципліни, обмежень та заборон, пов`язаних з проходженням державної служби, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють подальше проходження служби, перебування на займаній посаді або виконання умов цього контракту.

У пункті 16 контракту містяться додаткові умови про проходження державної служби: встановлення випробування з метою визначення відповідності посаді строком від 1 до 6 місяців; покладення на особу за її згодою виконанням обов`язків за іншою посадою державної служби; переведення у разі необхідності строком до 1 місяця без згоди на іншу роботу або переміщення в інший структурний підрозділ без згоди згідно умов ст. 32 та 33 КЗпП України; направлення у службове відрядження; періодична перевірка рівня професійної підготовки (професійного розвитку), практичного застосування положень законодавства під час виконання своїх посадових обов`язків, благонадійності; проходження в установленому порядку перевірки доброчесності та опитування з використанням поліграфа з метою отримання уточнюючої інформації для з`ясування ступеня її достовірності та повноти, отримання додаткових відомостей, які можуть використовуватися у службовій діяльності ДМС України; виконувати та звітувати про стан виконання завдань та ключових показників щоквартально безпосередньому керівнику.

У пункті 20 контракту встановлено, що дія контракту припиняється: у разі закінчення строку, на який укладено контракт; за ініціативою особи або за угодою сторін; за ініціативи державного органу у разі невиконання або неналежного виконання особою умов контракту; у разі припинення державної служби з підстав, визначених ч.1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» та з інших підстав, визначених законодавством. У разі невиконання або неналежного виконання особою умов контракту державний орган повідомляє особі про припинення цього контракту не пізніше ніж за 7 каленждарних днів до такого припинення.

Пункт 21 контракту дає визначення невиконання або неналежного виконання особою умов контракту: невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені графіком виконання завдань; недосягнення особою ключових показників завдання (завдань); невиконання додаткових умов цього контракту.

Позивач також був ознайомлений із переліком завдань на строк випробування на посаді, до яких віднесено, зокрема, успішне проходження в установленому порядку перевірки на доброчесність: відповідність витрат і майна посадової особи та її близьких осіб задекларованим доходам; відповідність способу (рівня) життя посадової особи та її близьких осіб задекларованим доходам; відповідності поведінки посадової особи іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; наявності фактів притягнення посадової особи до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать недоброчесність посадової особи; наявності незабезпечених зобов`язань майнового характеру, які можуть мати істотний вплив на здійснення повноважень посадовою особою; наявність інших відомостей, які можуть вказувати на відповідність критерію доброчесності, в тому числі письмових пояснень посадової особи; необхідність отримання додаткових відомостей проходження опитування з використанням поліграфа.

Підстави для припинення державної служби визначені у ч.1 ст. 83 Закону України «Про державну службу»: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі виходу державного службовця на пенсію або досягнення ним 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади"; 9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби (ст. 88-1 Закону України «Про державну службу»).

Таким чином, Закон України «Про державну службу» дозволяє у контракті передбачати додаткові підстави для припинення державної служби, крім тих, які вказані у Законі України «Про державну службу».

Суд зазначає, що у оскаржуваному наказі взагалі не конкретизовані додаткові підстави для припинення контракту з позивачем, а є лише посилання на норми Закону України «Про державну службу» (п.9 ч.1 ст. 83 та 88-1), а також на доповідну записку в.о. сектора внутрішньої безпеки Курсенко Я. від 26.08.2021 року № 7.5-25/33.

У доповідній записці в.о. сектора внутрішньої безпеки Курсенко Я. від 26.08.2021 року № 7.5-25/33 жодним чином не конкретизовано, які саме умови контракту, які визначені у пунктах 4 та 10 контракту, порушив позивач, а саме: не конкретизовано яким вимогам не відповідає позивача та які обов`язки не виконав позивач.

Посилання у доповідній записці в.о. сектора внутрішньої безпеки Курсенко Я. від 26.08.2021 року № 7.5-25/33 на не виконання позивачем пункту 1 завдань, визначених на строк випробування успішне проходження в установленому порядку перевірки на доброчесність також не є обґрунтованим, оскільки як вже було зазначено судом вище пункт 1 завдань визначених на строк випробування, розшифровують (конкретизують) поняття доброчесності: відповідність витрат і майна посадової особи та її близьких осіб задекларованим доходам; відповідність способу (рівня) життя посадової особи та її близьких осіб задекларованим доходам; відповідності поведінки посадової особи іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; наявності фактів притягнення посадової особи до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать недоброчесність посадової особи; наявності незабезпечених зобов`язань майнового характеру, які можуть мати істотний вплив на здійснення повноважень посадовою особою; наявність інших відомостей, які можуть вказувати на відповідність критерію доброчесності, в тому числі письмових пояснень посадової особи; необхідність отримання додаткових відомостей проходження опитування з використанням поліграфа.

Відповідач не визначив у доповідній записці у чому саме виразилась недоброчесність позивача, в яких діях або бездіяльності, що перераховані у пункті 1 завдань визначених на строк випробування.

Також відхиляє доводи відповідача про те, що позивач невірно заповнив пункт пункт 8 розділі І анкети доброчесності посадової особи ДМС України, а саме: не вказав про те, що позивача притягали протягом останніх трьох років до будь-якого виду відповідальності (адміністративної, кримінальної, дисциплінарної), а саме: позивач не повідомив відповідача про те, що наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 31.10.2018 року № 750-о до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 31.10.2018 року № 750-о до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. Копія наказу міститься у матеріалах справи.

Згідно вимог ч.1 ст. 79 Закон України «Про державну службу» якщо протягом року після накладення дисциплінарного стягнення до державного службовця не буде застосоване нове дисциплінарне стягнення, він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач з 31.10.2018 року протягом одного року не притягався до дисциплінарної відповідальності, а тому позивач вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

У порядку заповнення пункту 8 розділі І анкети доброчесності посадової особи ДМС України не дано роз`яснення стосовно необхідності зазначення інформації про притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадку застосування ч.1 ст. 79 Закон України «Про державну службу».

За вказаних обставин, на думку суду, позивач не порушив порядок заповнення пункту 8 розділі І анкети доброчесності посадової особи ДМС України.

Також суд наголошує на тому, що у характеристиці позивача, яка складена в.о. начальника митного посту «Ліски» Дніпровської митниці Похвальським О. вказано, що позивач не має діючих стягнень.

Суд зазначає, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також складання протоколів про адміністративне правопорушення не передбачає застосування до особи покарання (накладення стягнення), а тому зазначення позивачем в анкеті доброчесності негативної відповіді на питання стосовно притягнення до відповідальності є вірним твердженням позивача.

Кримінальне провадження стосовно позивача закрито на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021 року по справі № 199/7939/21.

Постановами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2019 року по справі № 203/1575/19 та від 13.06.2019 року № 203/2978/21 справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У пункті 1.4.12 наказу ДМС України від 22.10.2020 року № 471 «Про організацію роботи щодо протидії корупційним та іншим зловживанням і забезпечення безпеки в митних органах» вказано, що посадова особа ДМС України повинна інформувати про складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень.

Відповідач не надав на вимогу суду доказів ознайомлення позивача з вказаним вище наказом ДМС України під розпис, а тому суд не може дійти до беззаперечного висновку про те, що позивач був обізнаний про існування наказу ДМС України від 22.10.2020 року № 471 «Про організацію роботи щодо протидії корупційним та іншим зловживанням і забезпечення безпеки в митних органах».

Суд зазначає, що не повідомлення позивачем про факт складання стосовно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення може свідчити лише про вчинення позивачем дисциплінарного проступку - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п.5 ч.2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»).

Однак відповідач не обґрунтував оскаржуваний наказ саме пунктом 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (ч.5 ст. 66 Закону України «Про державну службу»).

За вказаних обставин наказ Дніпровської митниці від 26.08.2021 року № 213-о «Про припинення державної служби ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 235 КЗпП України позивач підлягає поновленню у державній службі на посаді старшого державного інспектора митного поста «Ліски» Дніпровської митниці з 27.08.2021 року, оскільки 26.08.2021 року був останнім робочим днем для позивача.

Щодо позовної вимоги - стягнути на користь позивача з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, законодавцем встановлено межі періоду виплати середнього заробітку, а саме: весь час вимушеного прогулу, а відтак, оскільки незаконне звільнення позивача спричинило вимушений прогул, середній заробіток підлягає стягненню на користь позивача.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Ураховуючи, що звільнення позивача відбулося 27 листопада 2020 року, то середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за вересень та жовтень 2020 року.

Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Згідно розрахунку середньомісячної заробітної плати від 15.04.2022 оку № 7.5-22/24, який складено відповідачем, який міститься у матеріалах справи, середньоденна заробітна плата позивача становить 1074,07 грн. за період: червень та липень 2021 року; середня кількість днів - 21,50; середньомісячна заробітна плата 23 092,51 грн.

Таким чином розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача за період з 27.08.2021 року по 27.06.2022 року (день ухвалення рішення суду) становить: 233 073,19 грн.

Розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу:

1074,07 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) х 217 днів (період з 27.08.2021 року по 27.06.2022 року день ухвалення рішення суду; середньомісячне число днів 21,50).

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу у розмірі 233 073,19 грн. наведена без урахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язових платежів.

Суд зазначає, що належним способом захисту у справі про присудження оплати за час вимушеного прогулу є саме стягнення вищевказаної суми з роботодавця.

За вказаних обставин дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач невірно визначив дату початку розрахунку середнього заробітку; вірною датою початку розрахунку середнього заробітку є 27.08.2021 року, оскільки 26.08.2021 року був останнім робочим днем для позивача.

У відповідності до вимог пунктів 2 та 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За вказаних обставин негайному виконанню підлягає дане судове рішення в частині поновлення на посаді позивача та в частині стягнення заробітної плати на користь позивача у межах суми стягнення.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат та відмовився від відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Дніпровської митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, код ЄДРПОУ ВП 43971371) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Дніпровської митниці від 26.08.2021 року № 213-о «Про припинення державної служби ОСОБА_1 »;

Поновити ОСОБА_1 у державній службі на посаді старшого державного інспектора митного поста «Ліски» Дніпровської митниці з 27.08.2021 року.

Стягнути з Дніпровської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2021 року по 27.06.2022 року у розмірі 233 073,19 (сума наведена без урахування податків та обов`язкових платежів).

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора митного поста «Ліски» Дніпровської митниці та в частині стягнення з Дніпровської митниці на користь ОСОБА_1 суми стягнення за один місяць у розмірі 23 092,51 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 червня 2022 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили

Суддя С.В. Златін