Справа № 120/9806/21-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9806/21-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

24 червня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товарства з обмеженою відповідальністю "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товарства з обмеженою відповідальністю "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ді Енд Ай Еволюшн звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просило: визнати протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення №16/34-00-07-06 , №17/34-00-07-06 від 26.03.2021

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу у якому заперечує доводи позивача, а оскаржуване рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2022 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2022 року розлад адміністративної справи продовжено в порядку письмового провадження в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі направлень №4, 14 від 22.01.2021 та наказу від 19.01.2021 за №1 державними ревізорами/інспекторами у період з 16.05.2018 по 21.05.2018 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування бюджету.

За результатом проведеної перевірки відповідачем складено акт від 18.02.2021 за № 33/34-00-07-01-02/33776336, у якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення, а саме, п.198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.200.4 ст. 200 , п.201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 902 083 грн. та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 1 177 917 грн.

Згідно з актом перевіркою встановлено завищення на суму 2 112 500 грн. показник у рядку 10.1 (колонка Б) Декларації з ПДВ та занижено на 32500 грн. рядок 14 (колонка Б) внаслідок врахування всупереч 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, пп.201.10 ст. 201 ПК України операцій, по яким виникають зобов`язання з ПДВ.

Зокрема, перевіркою були встановлені операції ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн з придбання соняшника у трьох контрагентів: ПФ ЯРОСЛАВ І К, СТОВ МИР, ТОВ Васинське.

Так, між ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн з ПФ ЯРОСЛАВ І К укладено Договір №141219 від 06.11.2020 щодо поставки товару (соняшника).

Внаслідок поставки складено податкову накладну №43 від 09.11.2020, видаткову накладну №46 від 09.11.2020. Однак, оплата в цей день товару не проводилась, транспортування соняшника 09.11.2020 не здійснювалось.

Також вказано, що договір на зберігання зерна не складався, а також ПФ ЯРОСЛАВ І К не включено до Переліку зернових складів, підключених до Основного реєстру, який розміщено на сайті ДП Держреєстри України.

Крім того, між ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн та СТОВ МИР (Постачальник) укладено договір поставки №141296 від 25.11.2020 щодо поставки товару (соняшника).

В подальшому, складено податкову накладну №7 від 25.11.20 та видаткову накладну РН-0000034 від 25.11.2020, оплата товару в цей день не проводилась та транспортування соняшника 25.11.2020 не здійснювалось.

Договір зберігання між ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн та СТОВ МИР не укладався, а контрагент зберігати соняшник фактично не мав право у зв`язку з тим, що не є зерновим складом та не включений до Переліку зернових складів, підключених до Основного реєстру, який розміщено на сайті ДП Держреєстри України - http://dru.com.ua.

Також між ТОВ ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН та ТОВ Васинське укладено договір поставки №141297 від 25.11.2020 щодо поставки соняшника.

Внаслідок поставки складено податкову накладну №5 від 25.11.2020 та видаткову накладну РН-0000023 від 25.11.2020, оплата товару в цей день не проводилась.

На видатковій накладній зазначено, що товар за довіреністю отримав ОСОБА_1 , хоча фактично 25.11.2020 товар не видавався. Дата отримання товару не зазначена, фактичного відвантаження не здійснювалось.

В свою чергу зберігати соняшник ТОВ Васинське не мало право у зв`язку з тим, що не є зерновим складом та договір на зберігання зерна не складався. ТОВ Васинське не включено до Переліку зернових складів, підключених до Основного реєстру.

Таким чином перевіркою встановлено, що ПФ ЯРОСЛАВ І К, CTОB МИР та ТОВ Васинське складено податкові накладі без виникнення податкових зобов`язань.

Зокрема, податкові накладні №43 від 09.11.2020, №7 від 25.11.20, №5 від 25.11.2020 заповнені з порушенням вимог п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: складені не за датою виникнення податкових зобов`язань та невірно вказані ціни постачання без урахування податку, суми податку в цифровому значенні, загальні суми коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Також ПФ ЯРОСЛАВ І К код CTОB МИР, ТОВ Васинське в ціну постачання соняшника безпідставно включено вартість зберігання соняшника.

Враховуючи той факт, що ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн при декларуванні взаємовідносин із ПФ ЯРОСЛАВ І К, СТОВ МИР, ТОВ Васинське порушено вимоги п.198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п.201.10 ст. 201 ПК України це призвело до завищення податкового кредиту за листопад 2020 р. на суму 2 080 000 грн.

Не погоджуючись із даними висновками акту, позивачем подано заперечення до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, які залишені контролюючим органом без задоволення, а акт - без змін.

За наслідком проведеної перевірки та складеного акта відповідачем 26.03.2021 прийнято наступні податкові повідомлення рішення: №16/34-00-07-06, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 1 177 197 грн.; №17/34-00-07-06, яким зменшено суму бюджетного відшкодування із ПДВ в розмірі 902 083 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 451 041,50 грн.

Вказані рішення оскаржено до ДФС України, за наслідком розгляду скарги товариства рішенням ДПС від 12.08.2021 - залишені без змін.

Позивач, вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість і має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПКУ, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПКУ).

Згідно з п.198.3 ст.198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст.193 ПКУ, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Так, згідно з п. 198.6 ст.198 ПКУ, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 ПКУ.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПКУ, платник податку зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПКУ термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПКУ, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, яких здійснює постачання товарів/ послуг, для покупця є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн (Покупець) та ПФ ЯРОСЛАВ І К (Продавець) укладено Договір №141219 від 06.11.2020, за умовами якого Постачальник передає, а Покупець оплачує соняшник у кількості 300т. Відповідно до умов п.2.1.1 цього ж правочину у вартість товару включено зобов`язання постачальника забезпечити належне зберігання, схоронність і відвантаження товару.

На виконання вказаної угоди, згідно видаткової накладної №46 від 9 листопада 2020 року ПФ «Ярослав і К» передала позивачу соняшник в кількості 300 т. на загальну суму 4 062 501 грн.

Згідно з складської довідки від 09.11.2020 р., складеної відповідно до умов договору поставки №141219 від 06.11.2020, на складах ПФ «Ярослав і К» знаходиться у власності ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» соняшник у кількості 300 т. Нею ж гарантовано збереженість і схоронність продукції до надходження на поточний рахунок грошових коштів і проведення навантаження в наданий автотранспорт.

09.11.2020 ПФ «Ярослав і К» складено ПН №43, в розділі Опис (номенклатура) товарів/послуг продавця якої вказано лише «соняшник», однак не вказано послуги по зберіганню, схоронності і їх вартість, надання яких передбачено в умовах договору.

В подальшому, 11.11.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору поставки №141219 від 06.11.2020 про повернення партії товару у кількості 12 т. Фактичне на виконання повернення оформлене 11 листопада 2020 року за №28. 11.11.2020 сформовано й «розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної» № 4.

12.11.2020 згідно ТТН № 65, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 76, 77, 78 позивач фактично отримав зі складу (після зберігання) придбаний соняшник.

Розрахунки за придбаний товар (соняшник) проводились за наступними пл. дорученнями: №18286 від 11.11.2020, №19034 від 2.12.2020, №19068 від 3.12.2020, №19185 від 7.12.2020.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що придбання соняшнику у ПФ «Ярослав і К» відбулось 09.11.2020, передача його на зберігання - 09.11.2020, формування ПН - 09.11.2020, фактичне отримання товару - 12.11.2020, а проведення розрахунків - 2-3.12.2020, 07.12.2020 та 11.12.2020 р.

При цьому, як передбачено укладеною угодою та підтверджується позивачем, у вартість соняшника включно послуги зберігання, які не відображені у податкових накладних.

Таким чином у виписаній ПН № 43 від 9.11.2020 не зазначена послуга зберігання, хоча така фактично надана, та окремо її вартість, а також дата накладної не збігається з датою фактичного надання послуги - датою оформлення документа, що засвідчує факт надання послуг платником податку.

Аналогічні умови щодо поставки товару і вартості передбачені в договорах поставки укладених між ТОВ Ді Енд Ай Еволюшн та його контрагентами СТОВ МИР (№141296 від 25.11.2020) і ТОВ Васинське ( договір поставки №141297 від 25.11.2020).

Так, 25.11.2020 згідно видаткової накладної №РН-0000034 СТОВ «Мир» передало позивачу соняшник в кількості 300т. на загальну суму 5 850 000 грн.

Згідно з складської довідки від 25.11.2020, складеної відповідно до умов договору поставки №141296 від 25.11.2020 на СТОВ «Мир» знаходиться у власності ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» соняшник у кількості 300т. Нею ж гарантовано збереженість і схоронність продукції до надходження на поточний рахунок грошових коштів і проведення навантаження в наданий автотранспорт.

25.11.2020 СТОВ «Мир» складено ПН №7, в розділі Опис (номенклатура) товарів/послуг продавця якої вказано лише «соняшник», однак не вказано послуги по зберіганню, схоронності товару і їх вартість, що передбачено в умовах договору.

Згідно з ТТН №1 від 30.11.2020, №2 від 01.12.2020, №3 від 04.12.2020., №4 від 04.12.2020, №5, 6, 7, 8 від 05.12.2020, №9, 10, 11 від 07.12.2020 позивач фактично отримав придбаний соняшник.

Розрахунки за придбаний товар (соняшник) проводились за наступними платіжними дорученнями: №18906 від 27.11.2020, №18969 від 01.12.2020, №19016 від 02.12.2020, №497 від 15.12.2020, №536 від 17.12.2020, №19378 від 17.12.2020, №19558 від 04.01.2021.

25.11.2020 згідно з видатковою накладною №РН-0000023 ТОВ «Васинське» передало позивачу соняшник в кількості 100 т. на загальну суму 1 950 000 грн.

Згідно з складської довідки від 25.11.2020, складеної відповідно до умов договору поставки №141297 від 25.11.2020, на ТОВ «Васинське» знаходиться у власності ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» соняшник у кількості 100т. Нею ж гарантовано збереженість і схоронність продукції до надходження на поточний рахунок грошових коштів і проведення навантаження в наданий автотранспорт.

25.11.2020 ТОВ «Васинське» складено ПН №5, в розділі Опис (номенклатура) товарів/послуг продавця якої вказано лише «соняшник», однак не вказано послуги по зберіганню, схоронності товару і їх вартість, що передбачено в умовах договору.

Згідно з ТТН № 001, 002 від 04.12.2020, №003, 004 від 05.12.2020 позивач фактично отримав придбаний соняшник.

Розрахунки за придбаний товар (соняшник) проводились за наступними пл. дорученнями: №18915 від 27.11.2020, №18932 від 1.12.2020, №19004 від 2.12.2020, №19372 від 17.12.2020, №557 від 17.12.2020.

У виписаних 25.11.2020 ПН №7 та №5 не зазначено назву/найменування «послуги» «зберігання» та окремо її вартість в т.р. ПДВ, хоча така надана, що підтверджується та на чому наполягає сторона позивача. Також дата накладної не збігається з датою фактичного надання послуги - датою оформлення документа, що засвідчує факт надання послуг платником податку.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що податкові накладні №43 від 09.11.2020, №7 від 25.11.2020, №5 від 25.11.2020 заповнені з порушенням вимог п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме, не зазначено послугу, не вірно вказано ціну постачання, (оскільки не зазначено про вартість послуг із зберігання/ схоронності товару), відповідно, не вірно зазначено й суми податку в цифровому значенні та загальні суми коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Таким чином, висновки податкового органу щодо порушення порядку заповнення податкових накладних є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду адміністративної справи.

Також слід звернути увагу на те, що згідно з умовами вказаних договорів, пунктом поставки товару є: Договір поставки 141219 від 06.11.2020 - м.Чернівці, вул. Я. Мудрого 17, ПрАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат" умови поставки EXW Франко-завод, відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року; Договір поставки 141297 від 25.11.2020 - м.Вінниця, вул. Немирівське шосе 26д, ПрАТ "Вінницький ОЖК" умови поставки EXW Франко-завод, відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року; Договір поставки 141296 від 25.11.2020 - м.Вінниця, вул. Немирівське шосе 26д, ПрАТ "Вінницький ОЖК" умови поставки EXW Франко-завод, відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Згідно з правилами ІНКОТЕРМС термін Франко-завод означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Відповідно до ст.24 Закону України від 04.07.2002 №37-IV "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Згідно із статтею 1 Закону України від 04.07.2002 №37-IV "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад - суб`єкт підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримав право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно.

Відповідно до ст.37 Закону України №37-IV зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію. Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Згідно з статтею 20 Закону №37-IV, передбачається декларування обсягів зерна, що знаходиться на зберіганні.

Декларації подаються щомісяця: зерновими складами - щодо обсягів зерна державного продовольчого резерву, державного резервного насіннєвого фонду, іншого зерна, що знаходиться на зберіганні (крім зерна, закладеного до державного матеріального резерву); суб`єктами виробництва зерна - щодо обсягів власного зерна, що зберігається ними у власних або орендованих зерносховищах.

Роботи із зберігання та переробки зерна віднесено до робіт підвищеної небезпеки та включено до додатка 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107. Тому для виконання вказаних робіт необхідно отримати дозвіл за формою додатка 1 до Порядку №1107.

Договір складського зберігання зерна укладають за типовою формою, затвердженою "Порядком випуску бланків складських документів на зерно, їх передачі та продажу зерновим складам та типового договору складського зберігання зерна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2003 №510.

Додатками до нього затверджені бланки складських документів на зерно: просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво; складська квитанція, оформлення яких регламентується нормами Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Мінагрополітики від 27.06.2003 №198.

Реєстри складських документів, зернові склади ведуть згідно Порядку ведення реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 №1569.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано суду документів, ведення яких передбачено статтею 37 Закону України №37-IV на підтвердження факту надання контрагентами послуг зі зберігання зерна.

Суд також зазначає, що чинним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, чітко визначено, що подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди - є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Контролюючим органом, у свою чергу, наведено переконливі доводи, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності позивача.

Наведений вище правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі №826/8900/17.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового обліку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що останні не містять достатні дані про зміст господарських операцій, їх учасників та не підтверджують реальність здійснення господарських операцій позивачем.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товарства з обмеженою відповідальністю "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.