Справа № 145/494/22
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/494/22
Провадження №2-а/145/20/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2022 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.

з участю секретаря судових засідань - Мигдальської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області (далі - УПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що 15 травня 2022 року о 22 год. 29 хв. інспектором 1 батальйону 2 роти УПП Крошевичем В.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову серії ЕАО №5391081 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Згідно вказаної постанови він цього ж дня о 22 год. 24 хв. у місті Вінниця по вулиці Комарова, 38, керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

З винесеною постановою він не згоден, вважає її незаконною та необгрунтованою, так як не визнає порушення через те, що фіксація нібито допущеного ним порушення була здійснена вже після зупинки його транспортного засобу, а на його вимогу показати фіксацію порушення під час руху автомобіля жодних доказів відповідач йому не надав; в оскаржуваній постанові чітко не зазначено який саме пункт нормативного акту він порушив, відповідачем зазначено лише п.34 ПДР, хоча такий містить підпункти 34.1-34.2, тобто наявна недостатня кваліфікація проступку; відповідач зазначив, що він порушив лінію 1.1, але не вказав якого саме нормативного акту чи державних стандартів; у постанові відсутні дані про долучення відеозапису до матеріалів справи чи визнання його доказом порушення ПДР України; відповідач формалізував розгляд його справи, не здійснив фіксування порушення та позбавив його права на захист і подання документів.

З урахуванням наведеного, просить суд:

- скасувати постанову серії ЕАО № 5391081 від 15 травня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.;

- провадження по справі про адміністративне правопорушення, закрити.

10 червня 2022 року представник відповідача - Ковальчук Д.О. надав суду відзив в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови відносно позивача інспектор патрульної поліції діяв в межах компетенції та повноважень, наданих чинним законодавством України. Встановивши факт порушення позивачем ПДР України, а саме ч.1 ст.122 КУпАП інспектор патрульної поліції за спрощеною процедурою розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена законодавством України розглянув справу відносно позивача та виніс оскаржувану постанову. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу та подання клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи, тощо. Стосовно тверджень позивача про те, що матеріали відеозапису не можуть бути належним доказом вчинення правопорушення в зв"язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний запис за допомогою якого здійснювалось фіксування правопорушення, то такі є неспроможними так як оскаржувана постанова винесена не в порядку фіксації правопорушення в автоматичному режимі, що відповідає постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583,17. Просить суд врахувати, що процедурні порушення допущені суб"єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження правопорушення. Також вважає розмір витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн. заявлених позивачем неспівмірними, а вимоги про їх відшкодування - необгрунтовавними по даній справі та загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг. На підтвердження своїх заперечень надав суду диск з відеозаписом допущеного позивачем порушення.

З урахуванням наведеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Представник позивача - ОСОБА_2 на розгляд справи не з"явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій підтримав позовну заяву, посилаючись обставини, викладені в ній та просив її задовольнити.

Представник відповідача - Ковальчук Д.О. на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у наданому відзиві.

Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст.245,246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальнсть за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Судом встановлено, що 15 травня 2022 року відповідач виніс постанову серії ЕАО №5391081, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Наданий відповідачем диск з відеозаписом допущеного позивачем порушення є неякісним, нечитаємим, в результаті чого суд позбавлений можливості перевірити доводи відповідача.

Згідно вимог ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, наведені в позові доводи позивача не спростовані відповідачем, відсутні будь-які докази, що свідчать про порушення ним правил дорожнього руху.

Фіксації факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху матеріали справи не містять.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення та відповідно, необхідність її скасування.

У зв`язку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ч.3 ст.243 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №5391081 від 15 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев"яносто дві) гривні 40 копійок понесених судових витрат по сплаті судового збору з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. В. Копилова