Справа № 300/34/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р. справа № 300/34/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

при секретарі Борисевич Т.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - Щадея А.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби безпеки України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ), 10.01.2020 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби безпеки України про визнання протиправними бездіяльності і дій, зобов`язання до вчинення дій та стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач із 15.03.1996 до дня подачі позовної заяви в суд працював на різних посадах в органах Служби безпеки України, зокрема в Управлінні Служби безпеки України в Івано-Франківській області. Однак, 16.12.2019 позивачу стало відомо про те, що наказом Голови Служби безпеки України №327-ОС від 07.03.2018 його безпідставно звільнено із займаної посади на той час посади першого заступника начальника Управління та зараховано в розпорядження начальника УСБУ. Після 16.12.2019 позивач почав з`ясовувати питання обґрунтованості його звільнення і встановив, що станом на 07.03.2018 і до дня подачі заяви в суд в Управлінні не проводилися будь-які організаційні заходи, зміни у штатному розкладі, за результатами яких він підлягав би звільненню із посади та зарахуванню в резерв. Враховуючи наведене, просив визнати протиправними та скасувати наказ Голови Служби безпеки України №327-ОС від 07.03.2018 про звільнення ОСОБА_1 із посади першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області та зарахування в розпорядження, поновити позивача на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області із 07.03.2018, стягнути із Служби безпеки України на його користь грошове забезпечення за час вимушеного перебування в розпорядженні внаслідок незаконного звільнення з посади першого заступника УСБУ в Івано-Франківській області з 07.03.2018 до дати ухвалення судового рішення, визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області щодо непризначення позивача на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду протягом періоду часу із 07.03.2018 до дати ухвалення судового рішення, зобов`язати Службу безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області призначити позивача на рівнозначну займаній на момент звільнення посаду або на ступінь нижчу посаду, визнати протиправними дії Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, спрямовані на звільнення позивача з військової служби, зобов`язати Службу безпеки України залишити без задоволення подання від 03.01.2020 до звільнення ОСОБА_1 з військової служби та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області відкликати подання від 03.01.2020 до звільнення позивача з військової служби.

Ухвалою суду від 13.03.2020 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Служби безпеки України № 327-ОС від 07.03.2018 та поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07.03.2018 року залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 про залишення позовної заяви в частині без розгляду в адміністративній справі №300/34/20 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.12.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі № 300/34/20 скасовано. Справу № 300/34/20 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції - Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо непризначення ОСОБА_1 на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду на публічну службу в органах Служби безпеки України. Зобов`язано Службу безпеки України призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду. Зобов`язано Управління служби безпеки України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити у встановленому чинним законодавством України порядку ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 22.10.2018 по 21.02.2020 включно. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020, апеляційну скаргу Служби безпеки України задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 300/34/20 в частині зобов`язання Служби безпеки України призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду - скасовано та ухвалено постанову. В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Служби безпеки України призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.12.2021 касаційну скаргу Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 у справі № 300/34/20 скасовано. Справу № 300/34/20 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

У постанові від 15.12.2021 Верховним Судом зокрема зазначено, що судами попередніх інстанцій при перегляді адміністративної справи не в повній мірі досліджено докази, надані відповідачем, які долучені до матеріалів справи, а саме: довідки про проведені бесіди; лист з Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України вх№312/дск від 27.03.2019; лист до підрозділів Служби безпеки України №60/11-2949/дск від 03.05.2019; лист з Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України вх№1629/дск від 01.10.2018; лист Управління Служби безпеки України у Львівській області за вх№1030/дск від 15.06.2018; лист Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України вх№1500/дск від 11.12.2019; лист з Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України №11/32-3006/дск від 23.04.2020; 13 листів з підрозділів Служби безпеки України (щодо недоцільності та/або неможливості призначити ОСОБА_1 на посади рівнозначні посаді першого заступника начальника Управління); доповідна записка Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України №11/2/1-8000/дск та ін.

Справа №300/34/20 надійшла на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 28.12.2021, згідно штампу відділу документального забезпечення - канцелярії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання

Ухвалою суду від 06.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби Безпеки України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу № 327-ОС від 07.03.2018, поновлення на посаді та зобов`язання до вчинення дій - залишено без руху.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Служби безпеки України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Служби безпеки України № 327-ОС від 07.03.2018 та поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07.03.2018 року - залишено без розгляду, яка постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 залишена без змін.

19.05.2022 Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов та додаткових письмових поясненнях, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Служби безпеки України на посаді першого заступника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області.

Наказом Голови Служби безпеки України від 07.03.2018 року № 327-ОС у зв`язку з проведенням організаційних заходів ОСОБА_1 звільнений із займаної на той час посади першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області та зарахований в розпорядження начальника Управління Служби безпеки України. Термін перебування у розпорядженні закінчився 21.10.2018 року.

Під час перебування у розпорядженні позивач в ході бесіди 27.03.2018 року висловив бажання проходити службу в органах СБУ на рівнозначній чи на ступінь нижчій посаді, а тому був організований підбір відповідних посад у системі СБУ.

Зокрема, вирішувалось питання щодо призначення ОСОБА_1 на вакантну посаду першого заступника начальника УСБУ в Львівській області, вакантні посади заступників начальника УСБУ в Івано-Франківській області, однак, на жодну з цих посад позивач призначений не був.

В подальшому, 21.02.2020 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. Грошове забезпечення позивачу виплачене по 21.10.2018 року.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною та зобов`язання до вчинення дій, звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25.03.1992 №2229-XII (надалі, також - Закон №2229-XII), Служба безпеки України - це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Статтею 2 Закону №2229-XII визначено завдання Служби безпеки України. Так, на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби Безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №2229-XII умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.

Окрім цього, порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України, виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період, визначає Положення проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007 (далі - Положення).

Вказане Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Службі безпеки України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Водночас, механізм реалізації вимог Положення визначає Інструкція про організацію виконання Положення проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджена наказом Служби безпеки України від 14.10.2008 №772 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 за № 1323/16014 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 43 Положення військовослужбовці Служби безпеки України призначаються на штатні посади (крім випадків, передбачених цим Положенням) їх прямими начальниками в порядку, що встановлюється Головою Служби безпеки України.

Порядок зарахування військовослужбовців Служби Безпеки України у розпорядження прямих начальників визначений пунктом 48 Положення.

Так, зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається, серед іншого, у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності) - до 3 місяців (підпункт б пункту 48 Положення);

У пункті 4.9 Інструкції надано визначення зарахуванню військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників.

Так, зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку.

Відповідно до пункту 48 Положення військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку.

Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (рівної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання військовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби. Вакантні посади, на яких може бути використано військовослужбовця з дотриманням вимог, встановлених пунктом 43 цього Положення, визначаються начальником (керівником) підрозділу (органу, закладу, установи), у розпорядженні якого перебуває військовослужбовець.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо стягнення із Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного перебування в розпорядженні внаслідок незаконного звільнення з посади першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07 березня 2018 року до дати ухвалення судового рішення, суд звертає увагу не таке.

Так, порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ регулює Інструкція про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, що затверджена Наказом Центрального управління Служби Безпеки України №515/дск від 10.04.2018.

Відповідно до пункту 2 глави 1 Розділу IV "Правила виплати грошового забезпечення" Інструкції №515/дск від 10.04.2018, за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими пунктом "в" - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами "е", "є" та "ж" пункту 48 Положення зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування в розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення, а у випадках, коли строки не визначені - протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядженні.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 глави 1 Розділу IV "Правила виплати грошового забезпечення" Інструкції №515/дск від 10.04.2018, після закінчення строків перебування в розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення (якщо військовослужбовці не призначені на посаду або не звільнені з військової служби), а у випадках коли такі строки не визначені - після спливання шести місяців з дня зарахування в розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата їм грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБ України на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці.

У разі прийняття Головою СБ України рішення про виплату грошового забезпечення воно виплачується, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в розмірах, що визначаються по особовому складу (абзац 4 пункту 6 глави 1 Розділу IV "Правила виплати грошового забезпечення" Інструкції №515/дск від 10.04.2018).

Згідно з наказом ЦУ СБУ №515/дск від 10.04.2018 Інструкція № 35/ДСК втратила чинність. Цим же наказом затверджено Інструкцію №515/дск від 10.04.2018, якою змінено порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, зарахованим у розпорядження відповідних начальників чи командирів.

Так, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІV "Правила виплати грошового забезпечення" Інструкції №515/дск від 10.04.2018 за військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані у розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом "в" - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами "е", "є" та "ж" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262), зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження.

Тобто чинною на момент існування спірних відносин Інструкцією №515/дск від 10.04.2018, передбачалася виплата грошового забезпечення військовослужбовцю, який перебуває в розпорядженні лише протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження. Для продовження виплати такого грошового забезпечення необхідним було рішення Голови СБ України.

Як встановлено судом вище, грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачено по 21.10.2018 року.

Дані обставині відповідно до положень ч.1 ст.78 КАС України доказуванню не підлягають як такі, що визнаються сторонами і в суду не виникає сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено на законних підставах та у спосіб передбачений нормами чинного законодавства, тобто після закінчення шести місяців з дня зарахування позивача у розпорядження та незатвердження головою СБУ рапорту керівника УСБУ в Івано-Франківській області щодо продовження виплати грошового забезпечення.

З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення із Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного перебування в розпорядженні внаслідок незаконного звільнення з посади першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 07 березня 2018 року до дати ухвалення судового рішення є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області щодо непризначення ОСОБА_1 на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду протягом часу із 07 березня 2018 року до дати ухвалення судового рішення, зобов`язання Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на час звільнення посаду або на ступінь нижчу посаду, визнання протиправними дій Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, спрямованих на звільнення ОСОБА_1 з військової служби та зобов`язання до вчинення дій, суд зазначає таке.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звільнений з посади першого заступника начальника УСБУ Івано-Франківській області наказом Голови СБ України від 07.03.2018 № 327-ОС та зарахований в розпорядження начальника цього Управління за попередньо займаною посадою з 07 березня до 06 червня 2018 року за підпунктом "б" пункту 48 Положення про проходження військовослужбовцями Служби безпеки України (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів).

Підставою для видання наказу про звільнення із займаної посади та зарахування в розпорядження начальника регіонального органу, з метою раціональної розстановки особового складу по пріоритетних напрямах, з урахуванням виявлених професійних і ділових якостей та досягнутих результатів, став рапорт від 14 лютого 2018 року на ім`я т.в.о. Голови Служби безпеки України, поданий заступником Голови СБ України, який координував оперативно-службову діяльність за напрямом контррозвідувального захисту iнтepeciв держави у сфері економічної безпеки. Вказаний напрям оперативно-службовоп дiяльностi в УСБУ в Івано-Франкiвськiй області також координував позивач, перебуваючи на посаді першого заступника начальника УСБУ, згідно з розподілом функціональних обов`язків.

У відповідності до вимог пункту 4.10. Інструкції у березні 2018 року з ОСОБА_1 проведено бесіду, пiд час якої позивач ознайомлений з наказом Голови СБ України від 07.03.2018 № 327-OC, а також в ході бесіди йому роз`ясненi пiдстави зарахування в розпорядження, права та обов`язки, пов`язані із перебуванням в розпорядженні. Крім цього, позивачу доведені функціональні обов`язки, складені для нього на час перебування у розпорядженні. Під час бесiли ОСОБА_1 висловлено клопотання щодо подальшого проходження вiйськової служби у Службі безпеки Украйни на рiвнiй чи на один ступiнь нижчiй посадi. Зазначене підтверджується довідкою про бесіду від 27.03.2018 № 60/11-2977дск та розпорядженням УСБУ в Івано-Франківській області про затвердження функціональних обов`язкiв полковника ОСОБА_1 , які містять підписи позивача.

Так, абзацами 3 і 4 пункту 4.10 Інструкції встановлено: "Призначення військовослужбовців, посади яких скорочуються або які зараховані у розпорядження, здійснюється вiдповiдно до вимог пункту 1.3 розділу 1 цієї Інструкції та пункту 4.3 цього розділу. У разі відсутності в органi, пiдроздiлi, закладі, установі рiвноп посади, яку займав вiйськовослужбовець до зарахування в розпорядження, керiвник цього органу, підрозділу, закладу, установи не пізніше місяця з дня зарахування військовослужбовця у розпорядження організовує через Управління роботи з особовим складом пiдбiр вiдповiдних посад у системі Служби безпеки України з урахуванням його фахової підготовки, досвіду та напряму роботи, результатів попередньоп дiяльностi, стану здоров`я. Зазначенi заходи не проводяться у випадку прийняття посадовою особою, визначеною у пункті 67 Положення, рiшення про задоволення клопотання (поданого рапорту) військовослужбовця. який зарахований у розпорядження, про звільнення з вiйськової служби у Службі безпеки України у зв`язку із скороченням штатів або проведенням органiзацiйних заходів.

У зв`язку із відсутністю в Управлінні рівних або на ступінь нижчих вакантних посад, відповідно до вимог пункту 4.10 Інструкції, у квітні 2018 року ОСОБА_1 через УРОС СБУ проведено підбір відповідних посад у системі СБ України з урахуванням фахової підготовки, досвіду та напряму роботи, результатів попередньої діяльності (список вiд 24.04.2018 № 11/2-4100дск). За їх розглядом, позивач порушив клопотання про подання своєп кандидатури на призначення на вакантну посаду першого заступника начальника УСБУ у Львівській області (довідка про бесіду від 17.05.2018 № 60/11-4607дск). Керiвництвом зазначеного регіонального органу надано відповідь про неможливість прийняття позитивного рішення, оскiльки в розпорядженні начальника УСБУ у Львівській області перебуває 12 офіцерів, у т.ч. по посаді заступника начальника управління (лист від 08.06.2018 № 62/11/1-2039дск).

Після доведення вищевказаноп iнформації позивачу повторно запропоновано вибiр iнших структурних підрозділів СБ Украпни, у яких він би мiг розглядатися у якості кандидата на призначення, вiдповiдно до вищевказаного списку вакантних посад, однак, вiд зазначеної пропозиції ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що буде самостійно здійснювати пошук відповідних посад в iнших регіональних органах чи підрозділах підрозділах ЦУ СБ України (довідка про бесіду від 19.06.2018 №60/11-5105дск).

28.08.2018, на виконання вказівки першого заступника Голови СБ України "Щодо окремих питань зарахування у розпорядження вiдповiдних начальників військовослужбовців та організації роботи з ними" від 31.01.2018 № 11/277/ДСК, Управлінням надіслано рапорт стосовно ОСОБА_1 на ім`я заступника Голови СБ України. За результатами розгляду рапорту прийнято рішення щодо його призначення у стислі терміни на штатну посаду в Управлiннi, а в разі неможливості - подати до звільнення з військової служби в установленому порядку (вхідний вiд 01.10.2018 № 1629дск). Крім цього, керівництвом УСБУ в Івано-Франкiвськiй області для призначення позивача на штатну посаду офіцера діючого резерву СБ України за посадою першого заступника начальника управління розпочато роботу по проведенню в Управлiннi органiзацiйно-штатних змін та отримано попереднє погодження керівництва функціонального підрозділу Центрального управлiння СБУ за відповідним напрямом діяльності (лист Департаменту СБУ вiд 07.11.2018 №2/6-35364дск). Однак, при здійснені в УРОС СБУ додаткового погодження органiзацiйно-штатних пропозицій, керiвництвом профільного Департаменту СБ України повідомлено про недоцільність такого призначення (лист УРОС СБУ від 20.03.2019 № 11/5-2229дcк).

В зв`язку з цим, Управлінням порушено клопотання щодо повторного підбору позивачу відповідних посад у системі СБ України.

Листом вiд 19.04.2019 № 11/2-3723к/дск УРОС СБУ надано список відповідних вакантних посад у 13-ти підрозділах Центрального управління та регiональних органах СБУ. На iм`я їх керiвникiв надіслано інформування з пропозицією розглянути можливість подальшого проходження військової служби полковником ОСОБА_1 на рівнозначній посаді або на ступінь нижче очолюваних ними підрозділах (лист від 03.05.2019 № 60/11-2949дск). Після розгляду кандидатури ОСОБА_1 на заміщення вакантних посад у запропонованих підрозділах, їх керівниками надано відповіді (листи) про те, що вирішити позитивно питання немає можливості. Зазначене мотивували наявністю у їх розпорядженні офіцерів керівної ланки, службове використання яких не визначено, ініціювання призначення на вакантні посади вiйськовослужбовців, які проходять службу у даних підрозділах, вiдсутнiсть вiдповiдного досвіду за лінією майбутньої службової діяльності, а також відсутність вакантних посад на час розгляду звернення.

Зважаючи на викладене, після усіх заходів щодо військовослужбовця, який перебуває у розпорядженнi, передбачених пунктом 4.10. Інструкції. Управлінням ініційовано призначення ОСОБА_1 на ступінь нижчу посаду - заступника начальника Управління СБ України в Івано-Франкiвськiй області, та матеріали надіслано в УРОС СБ України для прийняття відповідного рiшення (подання № 60/11-5153 дск вiд 26.07.2019).

Однак, наказом Голови СБУ вiд 29.11.2019 № 1658-OC, на вищезазначену посаду призначено іншого офіцера, а матерiали стосовно призначення позивача повернуто з вимогою визначити його службове використання вiдповiдно до Інструкції (лист УРОС СБУ від 06.12.2019 № 11/2-9400 дск). Разом із цим, на іншу вакантну посаду заступника начальника управлiння - начальника ВБКОЗ УСБУ в Івано-Франкiвськiй області (посада вакантна з 29.08.2019) визначено іншого військовослужбовця та матеріали щодо його призначення надіслано керівництву СБ України для прийняття відповідного рішення.

Крім того, позивач вказує, що зазначені дії були проведені всупереч тому, що при комплектуваннi вакантних посад в органах, підрозділах, закладах, установах у чергу розглядаються питання про призначення на цi посали вiйськовослужбовців, посади яких скорочуються або які зараховані в розпорядження відповідних начальників, в зв`язку з проведенням органiзацiйних заходів. Їх призначення на посади здійснюється вiдповiдно до вимог пунктів 1.3.4.3 цієї Інструкції.

Суд зазначає, що таке твердження позивача не вiдповiдає дійсності, оскiльки наведена ОСОБА_1 норма, а саме абзац з п. 4.10 розділу IV Інструкції втратила силу в редакції від 31.05.2019, та не була чинною станом на час перебування позивача в розпорядженні з 30.01.2021 (дата поновлення ОСОБА_1 в розпорядженні) по 14.05.2021 (дата виключення позивача із списку особового складу).

16.12.2019 позивачу запропоновано призначення на будь-яку нижчу вакантну посаду в УСБУ, однак від зазначеної пропозиції він відмовився, висловивши бажання проходити службу в СБУ на рiвнiй чи на ступiнь нижчiй посадi.

Згiдно ч. 3, ч. 4 п. 48 Положення "Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку. Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (piвної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання вiйськовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби.".

Абзацом 5 пункту 4.10 Інструкції "У разі неможливості призначення вiйськовослужбовця, який перебуває в розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на рівну посаду вiдповiдним начальником приймається рішення про призначення такого військовослужбовця на нижчу посаду (не більше як на один ступінь), а за його бажанням чи згодою згiдно з поданим рапортом - на будь-яку іншу нижчу посаду або звільнення з військово служби в установленому порядку. Після закінчення строку перебування Військовослужбовця у розпорядженні (з урахуванням його продовжених вiдповiдно до пункту 4.14 цієї Інструкції) та у разі прийняття з урахуванням вимог законодавства, яким встановлено додаткові гарантії соціального захисту для окремих категорій осіб, рiшення про неможливість подальшого його службового використання в органах, підрозділах, закладах, установах складається (стосовно тих, які перебувають у розпорядженнi Голови Служби безпеки України, Управлінням роботи з особовим складом) та затверджується їх керівниками (стосовно тих, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України, - (Головою Служби безпеки Украпни) висновок, який долучається до матеріалів на звільнення військовослужбовця з військової служби".

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що строк перебуваю в розпорядженнi позивача закінчився, подальше його службове використання стало неможливим. У зв`язку з цим складено висновок про неможливість подальшого його службового використання, з яким позивача ознайомлено під розпис 16.12.2019 року (№ 60/11-8270 дcк.).

Отже, СБУ та УСБУ в Івано-Франківськiй області виконало усi передбачені законодавством вимоги щодо призначення позивача на вакантну посаду в системі СБУ та прийшло до висновку про недоцільність, його подальшого службового використання. На підставі зазначеного висновку про неможливість подальшого службового використання ОСОБА_1 УСБУ в Івано-Франкiвськiй області складено подання про звільнення позивача з військової служби від 03.01.2020 №60/11-44 дск.

У позовній заяві позивач вказує на те, що в порушення порядку, встановленого абз. 6 п. 1.3 Інструкції, у поданні не викладені обставини, на підставі яких УСБУ дiйшло висновку про неможливість його подальшого використання на військовій службі, а також обставини, які б підтверджували факт здiйснення організаційних заходів в управлінні, у результаті яких скорочена посада, яку обіймав позивач.

Суд зазначає, що подання до звільнення позивача з вiйськової служби в органах СБУ відповідає всім вимогам, що передбачені Інструкцію, а саме: "У разі оформлення подання до звiльнення з військової служби у ньому зазначається: що стало підставою для оформлення документів до звiльнення; коли і ким проведено бесіду про звільнення; чи ознайомлений службовець з розрахунком вислуги рокiв; його ставлення до звiльнення; обставини, що визначають пунктами Положення; право виськовослужбовця на носіння військової форми, одягу; клопотання про вид заохочення; iнформацiя про використання військовослужбовцем передбачених законодавством відпусток та необхiднiсть виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток; пропозицiї про припинення доступу до державноп таємниці". З даним поданням позивач ознайомлений.

Окрім того, позивач зазначає, що: "порушуючи порядок, встановлений пунктом 7.2 Інструкції, абзац 3 підпункту в) пункту 61 Положення, з висновком про неможливість подальшого використання на військовій службі та звільнення у запас його ознайомили не за два місяці до підготовки подання до звільнення, а того ж дня, коли подання було складено і підписано - 03.01.2020.

Однак суд звертає увагу на те, що п. 7.2 Інструкції чітко зазначає: "Військовослужбовці, які підлягають звільненню з вiйськової служби у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням органiзацiйних заходів (у разі неможливості їх використання на службі), попереджаються начальником органу, подірозділу, закладу установи про звільнення з військової служби через ознайомлення з висновком, зазначеним у пункті 4.10 розділу IV цієї інструкції (з підтвердженням ознайомлення особистим підписом військовослужбовця). (факт ознайомлення з висновком позивач підтверджує в позовній заяві). У випадках, коли звiльнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходiв здійснюється на підставі поданого ним рапорту, заходи, передбачені абзацом першим цього пункту, не проводяться"

Щодо абзацу 3 підпункту "в") пункту 61 Положення, на яке посилається ОСОБА_1 то суд зазначає, що частиною 3 пункту 61 Положення встановлено: "Рiшення про звільнення з військової служби в запас або у відставку доводиться до вiдома військовослужбовців Служби безпеки Украпни, як правило, не пізніше ніж за два мiсяцi до подання про звільнення. Безпосередні та прямі начальники проводять з ними особисті бесiли".

По перше - в даному пункті Положення вiдсутнiй виключний обов`язок безпосереднього начальника довести вiйськовослужбовцю інформацію про його подальше звiльнення за 2 мiсяцi - записано "як правило";

По друге - ще під час першої бесіди вiйськовослужбовцю ОСОБА_1 як такому, що зарахований у розпорядження начальника Управління, доведено iнформацiю про те, що, в разі неможливості його призначення на посаду, у встановленому порядку вирішуватиметься питання про можливість його подальшого використання на військовій службі. Тобто, позивач знав i усвідомлював, що з моменту його зарахування в розпорядження, постало питання про його можливе подальше звільнення.

Що стосується твердження позивача: "Із порушенням порядку, встановленого абз. 9, 12 п. 7.4 Інструкції, бесіди з приводу звільнення з ним проведені не завчасно перед поданням до звільнення, а в день його підписання та надсилання на адресу Служби безпеки України - 03.01.2020, то суд зазначає, що відповідно до пункту 7.4 Інструкції "З військовослужбовцями, як звільняються за однією з підстав, передбачених підпунктами "а"-"д", "з", "ї", "к" пункту 62 Положення та підпунктами "а"- "д", "и", "і" пункту 63 Положення, перед звільненням із військової служби проводиться не менше двох індживідуальних бeciд..".

Абзацом 9 пункту 7.4 встановлено: "Перша бесіда проводиться завчасно перед поданням до звільнення, під час якої роз`яснюються підстави і строки подання до звільнення, пільги та переваги з працевлаштування матеріально-побутового забезпечення, надаються необхiднi роз`яснення з інших питань, встановлюється підрозділ Центрального управління, регіональний орган Служби безпеки України чи вiйськовий комісарат для направлення вiйськовослужбовця на військовий облік, мiсце його проживання після звільнення, з`ясовуються прохання військовослужбовця". Дана бесіда проведена в повному об`єм 16.12. 2019 року, тобто завчасно.

Абзацом 12 пункту 7.4. встановлено: "Друга бесіда проводиться безпосереднім начальником перед надсиланням подання до звiльнення, під час якої надаються відповіді на запитання і прохання, висловлені військовослужбовцем під час першої бесіди, уточнюються підстави звільнення з урахуванням висновку військово-лікарської комісії та інші питання, пов`язані зі звільненням". Відповідно, друга бесіда проведена перед підписанням подання до звiльнення позивача з вiйськової служби - 03.01.2020.

А тому суд вважає, що усі встановлені вимоги, що міститься в Законі України "Про військовий обов`язок і військову службу", у вищезазначених Положенні та Інструкції, пов`язані з порядком звільнення вiйськовослужбвця ОСОБА_1 з військової служби в органах СБУ, Управлінням СБУ в Івано-Франкiвськiй області та Службою безпеки Украйни дотримано та виконано у повному обсязі.

У той же час звiльнення вiйськовослужбовця зі служби здійснюється у встановленому законодавством порядку - шляхом видання наказу по особовому складу начальником (командиром), якому надано право на призначення особи на відповідну посаду за наявностi визначених законодавством підстав. Питання про звільнення позивача з військової служби вiдноситься до повноважень Голови Служби безпеки України.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Голови СБУ від 16.01.2020 № 51-ОС/дск ОСОБА_1 звільнений з військової служби в органах СБУ, а наказом начальника Управління СБУ в Івано-Франківській області від 21.02.2020 № 29-ОС/дск виключений із списків особового складу.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений з військової служби в органах СБУ та виключений із списків особового складу, а тому до часу поновлення на службі він не може бути призначений на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області щодо непризначення ОСОБА_1 на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду протягом часу із 07 березня 2018 року до дати ухвалення судового рішення, зобов`язання Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на час звільнення посаду або на ступінь нижчу посаду, визнання протиправними дій Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, спрямованих на звільнення ОСОБА_1 з військової служби та зобов`язання до вчинення дій є такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 76 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачі Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області та Служба безпеки України діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а позовні вимоги позивача про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (, вул. А. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018), Служби безпеки України (, вул. Володимирська, 33, м. Київ, 01601) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 27 червня 2022 р.