Справа № 292/64/22
Суддя: Рябенька Т. С.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/64/22
Номер провадження 2-а/292/2/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судового засідання Володіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в смт Пулини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор 1 роти 3 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Федоренко Богдан Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, мотивуючи його тим, що 26 січня 2022 року близько 16 години перебував на вул. Кошиця, 1/38 в м. Київ поруч з автомобілем марки GEELY, MR7151А, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та був припаркований на узбіччі проїзної частини. Близько 16 години біля нього зупинився автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли декілька поліцейських, в тому числі інспектор 1 роти 3 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Федоренко Б.В., який почав стверджувати, що номерний знак на автомобілі GEELY, MR7151А, р.н. НОМЕР_1 є нечитаємим, на що він заперечив. Між ними виникла суперечка, по закінченню якої ОСОБА_3 виніс відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП серії БАБ № 021938 за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. Обставини вчинення ним діянь, викладених в оскаржуваній постанові, жодними доказами не підтверджуються, а відтак не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Враховуючи викладене, позивач просить суд скасувати постанову інспектора 1 роти 3 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Федоренка Б.В. серії БАБ № 021938 від 26.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити, судовий збір стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 02.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

22.02.2022 на адресу суду від представника відповідача Щур І.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що при перевірці документів у водія ОСОБА_1 було виявлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами на строк 1 рік Деснянським районним судом міста Києва, тому постанова про притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП є правомірною. Крім того, підготовка та розгляд справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 здійснена інспектором у відповідності до ст. ст. 278, 279 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, постанову винесено у присутності позивача, якому роз"яснено всі його права згідно ст. 268 КУпАП, якими він не скористався. Разом з цим, вважає тезу щодо визнання дій інспектора такими, що порушують права позивача, необґрунтованою, безпідставною та такою, яка не може бути застосована в даному провадженні. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача додала до відзиву копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2021 у справі № 754/12516/21 з Єдиного державного реєстру судових рішень та компакт-диск з відеозаписом від 26.01.2022.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з"явився, про його дату, час і місце повідомлений належним чином, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор 1 роти 3 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Федоренко Б.В. в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових

відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 021938 від 26.01.2022 вбачається, що 26 січня 2022 року о 16 годині 30 хвилин в м. Київ, на вул. Кошиця, 1/38, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом GEELY, MR7151А, р.н. НОМЕР_1 , у якого чітко не було видно д.н.з. (а саме - затерта цифра д.н.з. "8"), під час перевірки документів водій керував даним транспортним засобом без права керування транспортними засобами, а саме - був позбавлений права керування Деснянським районним судом м. Києва від 07.09.2021 на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР (а.с. 7). Вказаною постановою за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію». Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів. Позивача притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. За приписами ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно п. 2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії . Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов"язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо. Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, частиною 2 вказаної норми Закону передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства України, зокрема, частин 2 та 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідачем на підтвердження винуватості ОСОБА_1 було надано суду копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2021 у справі № 754/12516/21 з Єдиного державного реєстру судових рішень, який не дає змоги ідентифікувати особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, представником відповідача надано компакт-диск з відеозаписом від 26.01.2022, при огляді якого в судовому засіданні суд приходить до переконання, що відповідачем не в повній мірі дотримано вимоги статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Так, з вказаного відеозапису вбачається, що розмова між ОСОБА_1 та поліцейським починається із суперечки між ними, в ході якої позивач заперечував щодо того, що він керував автомобілем, пояснюючи, що просто стояв біля нього.

Крім того, інспектором поліції під час винесення оскаржуваної постанови не були роз"яснені ОСОБА_1 належні йому процесуальні права та обов"язки, які прямо передбачені ч.1 ст.268 КУпАП, а також не було надано жодної можливості останньому надати свої пояснення та докази на їх підтвердження. Наведене свідчить, що поліцейським під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які ґарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об"єктивний та справедливий розгляд справи. Таким чином, постанова, яка винесена без додержання вказаних вище норм діючого законодавства, не може бути визнана належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, оскільки перед складанням постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача не були заслухані пояснення водія, що в свою чергу, виключає надання об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи . Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не встановлено належним чином обставин вчинення правопорушення, що свідчить про неповне виконання поліцейським вимог, передбачених ст.ст. 251, 280 КУпАП. Підсумовуючи викладене та враховуючи встановлені судом порушення, допущені посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не здійснено всебічної, повної і об`єктивної оцінки обставин справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що в силу п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Керуючись ст.ст. 5, 6, 72-77, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 7, ч. 4 ст.126, 245, 247, 251, 252, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор 1 роти 3 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Федоренко Богдан Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії серії БАБ № 021938 від 26.01.2022, винесену інспектором 1 роти 3 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Федоренком Богданом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Рябенька