Справа № 160/16136/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/16136/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «БУС» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року (суддя Сидоренко Д.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 10.01.2022 року) у справі №160/16136/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «БУС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

09.09.2021 року ТОВ «СК «БУС» (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач-1), Державної податкової служби України (далі по тексту відповідач-2) в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області: №2713610/43932372 від 01.06.2021 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 01.04.2021 року, №2713611/43932372 від 01.06.2021 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №3 від 16.04.2021 року; №2713609/43932372 від 01.06.2021 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №5 від 30.04.2021 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №1 від 01.04.2021 року, №3 від 16.04.2021 року, №5 від 30.04.2021 року датою їх фактичного отримання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №2713610/43932372 від 01.06.2021 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 01.04.2021 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»» та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 01.04.2021 року №1, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»», датою її фактичного отримання; визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №2713611/43932372 від 01.06.2021 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 16.04.2021 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»» та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 16.04.2021 року №3, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»», датою її фактичного отримання; визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №2713609/43932372 від 01.06.2021 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №5 від 30.04.2021 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»» та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 30.04.2021 року №5, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»», датою її фактичного отримання; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн. та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «БУС»» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн.

30.12.2021 року ТОВ «СК «БУС» подало заяву про ухвалення додаткового рішення, просило стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України. Вказує, що позов було задоволено та при оскарженні рішень відповідачів, при поданні позову та представництві інтересів у суді позивачем було отримано професійну правничу допомогу, яка у разі ухвалення рішення на користь позивача, підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

З ухвалою не погодилось ТОВ «СК «БУС» та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу суду щодо відмови у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат на правничу допомогу, просить заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення. Апелянт вказував, що витрати на правничу допомогу, що отримані від адвокатського бюро «Коваленко та Партнери» є співмірними складності справи, час, що витрачений адвокатом витрачений на підготовку позову та участь у розгляді. Апелянт вказував, що ним надано опис робіт (наданих послуг). Апелянт вказував, що у розумінні положень частини 7 статті 134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд не має права за власною ініціативою вирішувати питання про відмову або зменшення у компенсації суми судових витрат на професійну правову допомогу, шо підлягають розподілу. Апелянт вказував, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Апелянт вказувала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд першої інстанції в ухвалі про відмову у винесенні додаткового рішення вказував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд оцінив зміст позову, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи, та вважає, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні, є справою незначної складності та наявна установлена практики з вирішення цієї категорії спорів, в тому числі за позовами при наданні правової допомоги саме АБ «Коваленко та Партнери», у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу не відповідають принципу співрозмірності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частин 1 3 ст. 132, частин 1 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено, між ТОВ «СК «БУС» та адвокатським бюро «Коваленко та партнери» 30.08.2021 року укладено договір про надання правничої допомоги № 3008/1. Згідно договору адвокат зобов`язувався надати клієнтові правову допомогу при зверненні до суду з питань пов`язаних прямо чи опосередковано з підготовкою та розглядом судової справи, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру, складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг тощо), представництва та захисту інтересів в будь-яки органах. Додатковою угодою №1 від 30.08.2021 року сторони погодили вартість надання деяких послуг у наступних розмірах: аналіз законодавства, що стосується предмета спору, дослідження судової пракрити, що оцінено у 2000,00 грн.; збирання та аналіз документів, які можуть бути використані як докази у справі, що оцінено у 2000,00 грн.; підготовка та складання позовної заяви та підготовка копій документів до позовної заяви відповідно до кількості сторін та подання позову до суду, що оцінено у 6000,00 грн.

Між ТОВ «СК «БУС» та адвокатським бюро «Коваленко та партнери» підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1/0809 від 08.09.2021 року, яким підтвердили надання-отримання послуг (правову допомогу) вартістю 10000,00 грн., а саме: аналіз законодавства, що стосується предмета спору, дослідження судової пракрити - 5 годин, ціна - 2000,00 грн.; збирання та аналіз документів, які можуть бути використані як докази у справі - 5 годин, ціна - 2000,00 грн.; підготовка та складання позовної заяви та підготовка копій документів до позовної заяви відповідно до кількості сторін та подання позову до суду - 10 годин, ціна - 6000,00 грн.

Адвокатським бюро «Коваленко та партнери» було вписано рахунок на оплату № 3008/1 від 30.08.2021 року. ТОВ «СК «БУС» сплатило адвокатському бюро «Коваленко та партнери» 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 82 від 03.09.2021 року.

Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.

Суд наголошує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надана адвокатом послуга, а саме з аналізу законодавства, що стосується предмета спору, дослідження судової пракрити, збирання та аналіз документів, які можуть бути використані як докази у справі, є загальними послугами, не конкретизовано, які саме дії робив адвокат адвокатського бюро та у чому полягала професійна допомога фахівця в галузі права.

При розподілі судових витрат витрат на правову допомогу, суд враховує складність справи.

Колегія суддів вказує, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Не встановлено, що адвокат у наданні послуг надав їх у часовому вимірі чи у вимірі складності справи, збирання доказів.

Судом встановлено, що позов підписано адвокатом Коваленко Д.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При вирішені спору щодо суми витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, висловленим у постановах від 22.12.2020 року у справі №520/8489/19, від 14.12.2020 року у справі №320/4885/20, від 11.12.2019 року у справі №545/2432/16-а.

Суд першої інстанції передчасно надав оцінку наданим докам та вказав, що спір по справі є типовим, ТОВ «СК «БУС» без залучення адвоката чи фахівця у галузі права могло скласти та подати позов щодо визнання протиправними та скасувати рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Суд першої інстанції вказував, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні, є справою незначної складності та наявна установлена практики з вирішення цієї категорії спорів. Проте таке твердження є хибним, безумовно є правом позивача у разі відсутності спеціальних знань чи умінь для захисту своєї позиції у суді скористатись послугами адвоката. У даному випадку позивач використав своє право та отримав професійну правничу допомогу, суд не може вказувати позивачу на отримання чи не отримання професійної правничої допомоги, визначати яка справа є складною.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд першої інстанції при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення допустився неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи у частині розподілу судових витрат, неправильного застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат у частині витрат на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правову допомогу у сумі 10000,00 грн. Суд апеляційної інстанції враховує, що адвокатом було надано послугу з правничої допомоги, а саме, підготовка позову, та з урахуванням співмірності, об`єму роботи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь ТОВ «СК «БУС», з урахуванням доведеності надання послуг, підлягають кошти у розмірі 1000,00 грн., що є витратами на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню і таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно.

Отже, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, натомість слід ухвалити нове рішення про розподіл судових витрат у частині витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 315, 320, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «БУС» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року у справі №160/16136/21 - скасувати та прийняти нову постанову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «БУС» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «БУС» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова