Справа № 803/1094/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року

м. Київ

справа № 803/1094/17

адміністративне провадження № К/9901/4253/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №803/1094/17

за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Валюха В.М., суддів: Ковальчука В.Д., Лозовського О.А., та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Большакової О.О., суддів: Глушка І.В., Макарика В.Я.,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі також ДСНС України) про визнання протиправним пункту 2 рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасника бойових дій у ДСНС України витягу з протоколу № 12 від 19.07.2017 у частині відмови у визначенні статусу «ветеран війни - учасник бойових дій» та зобов`язання визначити статус «ветеран війни - учасник бойових дій» згідно з пунктом 11 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач позовні вимоги обґрунтовував тим, що він проходив службу в ДСНС України на офіцерських посадах з 26.04.2005 по 27.09.2016. Під час проходження служби його було залучено до складу піротехнічної групи аварійно-рятувального загону ДСНС України у Волинській області щодо виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів, що підтверджено відповідними наказами, актами виконаних робіт, фотокартками, показами свідків, а тому вважає, що має право на отримання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 11 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суди встановили, що позивач у період з 26.04.2005 по 27.09.2016 проходив службу в підрозділах МНС України, ДСНС України, на різних посадах, остання займана посада - провідний фахівець Володимир-Волинського міськрайонного відділу УДСНС України у Волинській області.

15.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до голови комісії ДСНС України з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій із заявою, у якій просив розглянути документи, що підтверджують його участь у проведенні ідентифікації вибухонебезпечних предметів, у роботі груп піротехнічних робіт (груп розмінування), які залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України та надати йому статус учасника бойових дій.

Листом № 03-19518/284 від 28.12.2016 за підписом заступника голови ДСНС України позивачу було роз`яснено, що Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання статусу учасника бойових дій у ДСНС України розглядає питання, пов`язані з установленням статусу учасника бойових виключно особам рядового і начальницького складу МНС (ДСНС), та проінформовано, що подані ним матеріали не підтверджують особисту участь у розмінуванні (знешкодженні, транспортуванні та знищенні) вибухонебезпечних предметів, оскільки посадові обов`язки провідного фахівця міськрайонного відділу не передбачають безпосереднє виконання робіт із знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 у справі № 803/76/17 за позовом ОСОБА_1 до ДСНС України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позов було задоволено частково, визнано протиправними дії ДСНС України щодо відмови у розгляді заяви від 15.12.2016 з додатками про надання статусу учасника бойових дій на засіданні Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасника бойових дій у ДСНС України, зобов`язано у встановленому законодавством порядку розглянути на черговому засіданні Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасника бойових дій у ДСНС України заяву від 15.12.2016 про надання статусу учасника бойових дій з прийняттям відповідного рішення.

Згідно з витягом з протоколу № 12 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання статусу учасника бойових дій у ДСНС України від 19.07.2017, Комісія постановила відмовити у визначенні статусу «ветеран війни - учасник бойових дій» ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що надані документи на розгляд Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання статусу учасника бойових дій у ДСНС України не підтверджують його безпосередню участь у розмінуванні (знешкодженні, транспортуванні та знищенні) вибухонебезпечних предметів; відповідно до пункту 4 наказу МНС України від 06.11.2006 №707 до безпосереднього виконання піротехнічних робіт, пов`язаних із знешкодженням та знищенням вибухонебезпечних предметів, допускається тільки штатний особовий склад груп піротехнічних робіт, який пройшов навчання за спеціальністю у навчальних закладах МНС (ДСНС) і Міноборони, а у заявника відсутня відповідна освіта та спеціальна підготовка для виконання піротехнічних робіт

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що за час проходження в період з 26.04.2005 по 27.09.2016 служби в підрозділах МНС України, ДСНС України позивач не був включений до груп піротехнічних робіт, не був включений у відповідні накази по УМНС України у Волинській області та УДСНС України у Волинській області про допуск особового складу групи піротехнічних робіт до проведення робіт зі знешкодження вибухонебезпечних предметів та проведенні підривних робіт.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права.

У поданому відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні скарги.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі - Закон № 3551-ХІІ) ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно із пунктом 11 частини 1 статті 6 Закону № 3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни» № 426-VIII від 14.05.2015 (далі - Закон № 426-VIII) пункт 11 частини 1 статті 6 Закону №3551-ХІІ викладено у новій редакції, відповідно до якої учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів» №2294 від 11.12.1999 Міністерство надзвичайних ситуацій зобов`язано забезпечити з 1 вересня 2005 року виконання підрозділами Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту функцій з проведення піротехнічних робіт, пов`язаних із знешкодженням вибухонебезпечних предметів, що залишилися на території України після війн, сучасних боєприпасів та підривних засобів (крім вибухових пристроїв, що використовуються у терористичних цілях), у місцевостях, де відсутні відповідні підрозділи Збройних Сил, а з 1 січня 2006 року - у повному обсязі, за винятком територій, які надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил, інших військових формувань.

Згідно із пунктом 1 наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства оборони України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України №405/223/625/455 від 27.05.2008, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.07.2008 за № 591/15282, покладено проведення робіт з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів, що залишилися на території України після війн, сучасних боєприпасів і підривних засобів (крім вибухових пристроїв, що використовуються в терористичних цілях) та інших вибухотехнічних робіт на територіальні органи управління та підпорядковані МНС підрозділи Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на всій території України, у внутрішніх водах та акваторіях Азовського і Чорного морів (за винятком територій, які надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і об`єктів транспортної системи), згідно з додатком 1.

Згідно із пунктом 1 Положення про Комісію з питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни особам рядового і начальницького складу МНС України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 330 від 31.05.2006 (далі - Положення № 330), ця Комісія створюється у Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (далі - Міністерство) для розгляду заяв осіб рядового та начальницького складу Міністерства, пов`язаних з установленням статусу учасника війни, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пунктами 4, 5 Положення № 330 передбачено, що Комісія зобов`язана: приймати до розгляду заяви осіб рядового та начальницького складу Міністерства про визнання їх учасниками війни, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; розглядати заяви осіб рядового та начальницького складу Міністерства, що надійшли до Комісії, у 10-денний термін; при виникненні потреби в додаткових документах, що підтверджують статус заявника, робити запит до відповідних архівних установ, про що інформувати заявника; приймати відповідне рішення про надання або відмову в наданні статусу учасника війни та інформувати заявників. Комісія несе відповідальність за прийняті нею рішення. Рішення Комісії оформляються протоколом, який підписується головою і секретарем Комісії та скріплюється гербовою печаткою Міністерства.

Пунктом 4 Інструкції № 331 визначено, що посвідчення ветеранів війни видаються на підставі рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни МНС України (далі - Комісія).

Отже, рішення про надання або відмову в наданні статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу МНС України (ДСНС України) на підставі пункту 11 частини 1 статті 6 Закону № 3551-ХІІ приймає Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасника бойових дій у ДСНС України незалежно від того, чи вказані особи звільнені зі служби. При цьому, статус учасника бойових дій може бути наданий лише особам, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України.

Судами встановлено, що позивач за час проходження в період з 26.04.2005 по 27.09.2016 служби в підрозділах МНС України, ДСНС України не був включений до груп піротехнічних робіт, що підтверджується відповідними наказами по особовому складу за період з 2006 по 2016 роки. У 2006 - 2016 роках позивач також не був включений у відповідні накази по УМНС України у Волинській області та УДСНС України у Волинській області про допуск особового складу групи піротехнічних робіт до проведення робіт зі знешкодження вибухонебезпечних предметів та проведенні підривних робіт.

Крім того, позивач пройшов курси цільового призначення фахівців для здійснення ідентифікації вибухонебезпечних предметів (36 годин) в період з 04.10.2011 по 11.10.2011.

Отже, позивач міг виконувати дії лише щодо ідентифікації ВНП, подання відповідних заявок в Управління ДСНС, вказівки місця виявлення ВНП групам розмінування.

Оскільки, як встановлено судами, позивач безпосередньо не виконував роботи в складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) ВНП, тому суди дійшли вірного висновку про відсутність підстав для визначення йому статус «ветеран війни - учасник бойових дій».

За приписами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Разом з цим, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, досліджених судами попередніх інстанцій, які були ретельно перевірені, та не спростовують вірних висновків судів про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року у справі №803/1094/17 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.І. Рибачук А.Ю. Бучик