Справа № 480/9261/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2022 року Справа № 480/9261/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9261/21 за позовом ОСОБА_1 до Глухівської міської ради Сумської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Глухівська міська рада Сумської області, в якій просить:
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що рішенням Глухівської міської ради Сумської області від 27.08.2021 № 312 «Про земельні відносини», позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення згідно з положеннями частини 5 статті 136 Земельного кодексу України. Враховуючи вищезазначене, Глухівська міська рада Сумської області не порушила законодавство України, тому позовні вимоги відповідач вважає безпідставними і необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради був наданий позивачу згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-6976/16-19-СГ від 15.07.2019 року.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільскогосподарського призначення державної власності (рілля) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Баницької сільскої ради Глухівського району Сумської області, погоджено висновком державної експертизи № 5817/82-20 від 22.05.2020 року.
Рішенням Глухівської міської ради Сумської області № 293 від 04.08.2021 року доповнено перелік земельних ділянок комунальної власності Глухівської міської ради, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні, земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради.

Рішенням Глухівської міської ради Сумської області № 312 від 27.08.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради.

Саме включення земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0177 до переліку земельних ділянок комунальної власності Глухівської міської ради, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні, земельною ділянкою кадастровий номер :05:001:0177 стало підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою згідно заяви позивача.

У витягу із рішення Глухівської міської ради Сумської області № 312 від 27.08.2021 року зазначено, що, враховуючи положення частини 5 статті 136 Земельного кодексу України, вирішено відмовити у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення КВЦПЗ 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Глухівської міської ради Сумської області ОСОБА_1 , площею 2,0 га, кадастровий номер :05:001:0177.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).

Відповідно до пункту «б» статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За змістом пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України.

В силу положень частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) визначено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, а також відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані Законом України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV).

Відповідно до статті 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. До видів документації із землеустрою належать, зокрема: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

За нормами частини першої статті 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.

Суд зазначає, що за змістом статті 30 Закону № 858-IV погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята статті 118 ЗК України).

До 26.05.2021 діяла редакція ЗК України, яка передбачала, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина шоста статті 186 ЗК України).

При цьому відповідно до частини сімнадцятої статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Частина перша статті 186-1 ЗК України передбачала, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом частини шостої статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-IX від 28.04.2021, чинного з 27.05.2021 статтю 186-1 ЗК України виключено, а статтю 186 «Погодження і затвердження документації із землеустрою» викладено в новій редакції.

Проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (пункт 6 частини другої статті 186 ЗК України).

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим (частина шоста статті 186 ЗК України).

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (частина сьома статті 186 ЗК України).

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження (частина дев`ята статті 186 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави.

У цій справі рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 приймалося Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області у 2019 році.

В подальшому на виконання Указу Президента України від 15.10.2020 № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), територіальні органи Держгеокадастру були зобов`язані забезпечити передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, у тому числі щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, за умови, якщо до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіального органу Держгеокадастру.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2021 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» регламентовано передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад.

Враховуючи наведені положення нормативно-правових актів, що регулювали питання передачі земельних ділянок з державної власності у комунальну, спірна земельна ділянка була передана Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області у комунальну власність, що не заперечується сторонами.

Крім того, 27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 №1423-ІХ.

Згідно із пунктом 24 розділу Х ЗК України (у редакції Закону №1423-IX) з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. <…>

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

У спірному випадку дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу був наданий до 27.05.2021, такий дозвіл є чинним. І на час звернення позивача до Глухівської міської ради, саме до повноважень такого органу місцевого самоврядування належало вирішення питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :05:001:0177, яка розташована за межами населеного пункту с. Баничі на території Глухівської міської ради.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , Глухівська міська рада прийняла рішення від 27.08.2021р. про відмову у затвердженні проекту землеустрою, оскільки рішенням ради від 04.08.2021р. земельна ділянка включена до переліку ділянок, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні, незважаючи на те, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку вже було надано позивачу.

Суд зауважує, що аналізуючи приписи статті 136 ЗК України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, слід прийти до висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Проте у спірному випадку мова йде про підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, коли дозвіл вже було надано особі у встановленому законом порядку.

Також суд ураховує висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.09.2020р. у справі № 688/2908/16-ц, про те, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Разом з тим, суд не може не взяти до уваги загальний підхід до вирішення земельних питань, який був сформульований Великою Палатою Верховного Суду у цій же постанові від 29.09.2020р. у справі № 688/2908/16-ц, та який стосувався різного підходу щодо вирішення спорів у справах про визнання незаконними актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування про надання у власність (користування) земельних ділянок у ситуації, коли дозвіл на розроблення проєкту землеустрою на земельну ділянку надається кільком особам щодо однієї і тієї ж самої земельної ділянки.

Так Велика Палата Верховного Суду зауважує на таке:

« 37. <…> відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо.

38. При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони.

39. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

40. З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проекту та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки.

42. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод».

Отже, застосовуючи запропонований Великою Палатою Верховного Суду правовий підхід до вирішення цього конкретного спору, насамперед необхідно встановити правомірність (добросовісність) поведінки обох сторін правовідносин.

Відповідач, розглянувши заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки, 27.08.2021р. прийняв рішення про відмову у його затвердженні. При цьому на момент надання дозволу на розроблення цього проекту, а також на момент звернення до міської ради позивача із заявою про затвердження проекту землеустрою мови про те, що така земельна ділянка буде передана та земельні торги для продажу права оренди на неї, не йшлося. Проте в подальшому 04.08.2021р. перед розглядом питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , відповідач прийняв рішення про включення права оренди на цю земельну ділянку на земельні торги.

За таких обставин можна зробити висновок, що відповідач, отримавши заяву позивача та відповідний розроблений проект, почав створювати перешкоди у наданні цієї земельної ділянки у власність позивачу, через прийняття рішення 04.08.2021р. про включення права оренди на цю земельну ділянку на земельні торги.

Водночас, суд зауважує, що посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на те, що всупереч пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України станом на 27.06.2021р. до Глухівської міської ради Сумської області не надходила інформація від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про надані дозволи на розроблення проектів землеустрою, є необґрунтованими, оскільки Земельний кодекс України не містить такої підстави для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою як «неотримання чи несвоєчасне отримання інформації про надані дозволи від органів, що їх надали», тому такі доводи не можуть бути покладені в основу судового рішення.

При цьому позивач, отримавши дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробив та погодив у встановленому законом порядку документацію із землеустрою, чим продемонстрував намір отримати у власність бажану земельну ділянку, діючи добросовісно. Зазначені обставини свідчать про активну позицію позивача щодо узаконення права власності на спірну земельну ділянку.

Також суд зауважує, що позивач, отримавши рішення уповноваженого органу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, мав усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням щодо оформлення бажаної земельної ділянки у власність.

Зокрема, позивач на виконання п.24 Перехідних положень Земельного кодексу України, відповідно до якого протягом місяця з дня набрання чинності пункту, що зобов`язує осіб, які отримали дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, повідомити про це відповідні сільські, селищні, міські ради (тобто до 27.06.2021 року), повідомив відповідача про відповідний дозвіл шляхом подання через Центр надання послуг у місті Глухові 25.06.2021 року заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 та, кадастровий номер :05:001:0177, яка містить проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з к.н.:05:001:0177 площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради, невід`ємною частиною якого є дозвіл на розробку, який наданий позивачу згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-6976/16-19-СГ від 15.07.2019 року.

Відповідно до п.24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними.

Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Під час розглядіу цієї справи, суд враховує, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Відповідно правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

За встановлених у цій справі обставин, суд приходить до висновку, що прийняття рішення про продаж на земельних торгах права оренди на земельну ділянку, щодо якої попередньо уповноваженим органом надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою і такий проект розроблено та подано на затвердження власнику, порушує права зацікавленої особи, яка діяла добросовісно, на отримання земельної ділянки у власність.

Суд погоджується з тим, що положеннями Земельного кодексу України міська рада наділена повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності, у тому числі через включення окремих земельних ділянок до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні) з метою активізації інвестиційного потенціалу на території Глухівської міської ради, ефективного та прозорого використання земель комунальної власності, забезпечення наповнення бюджету громаду.

Але при цьому міська рада має враховувати, що згідно з частиною першою статті 121 ЗК України, серед іншого, визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на такі положення законодавства, суд зазначає, що відповідач має діяти у межах повноважень органів місцевого самоврядування у сфері розпорядження землями комунальної власності та має можливість вирішувати питання доцільності продажу земельної ділянки на земельному аукціоні, проте не щодо тієї земельної ділянки, стосовно якої вже надано у встановленому законом порядку уповноваженим органом дозвіл на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність, проект виготовлено та погоджено і подано до міської ради на затвердження.

Така позиція суду відповідає та узгоджується з висновками Великої Палати Верховного суду у подібних правовідносинах, викладеними у постанові від 06.02.2019 у справі № 346/2888/16-а, у яких Верховний Суд звернув увагу на положення частини третьої статті 134 ЗК України про те, що земельні торги не проводяться, зокрема у разі використання права громадян на безоплатну передачу їм земельних ділянок з комунальної власності. А також правовим висновкам, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №240/8547/19 (адміністративне провадження № К/9901/35613/19).

Також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.09.2020р. у справі № 688/2908/16-ц зазначено, що відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «б», «ґ» статті 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

За наведеного правового регулювання питання передачі земельних ділянок у власність громадянам, та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд зазначає, що прийняття рішення Глухівською міською радою від 27.08.2021р. за заявою позивача, а до цього рішення від 04.08.2021р., яким фактично створено умови для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її передачі у власність, порушує право особи на реалізацію права на безоплатне отримання земельної ділянки.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, недобросовісно.

Відтак, оскаржувані рішення Глухівської міської ради Сумської області № 293 від 04.08.2021 року в частині доповнення переліку земельних ділянок комунальної власності Глухівської міської ради, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради, а також рішення Глухівської міської ради Сумської області № 312 від 27.08.2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради, слід визнати протиправними та скасувати.

Відносно обраного способу захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішеннях, зокрема у справі «Круслена» від 24 квітня 1990 року, у справі «Аманн проти Швейцарії» від 16 лютого 2000 року, у справі «Гавенда проти Польщі» від 14 березня 2002 року, у справи «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року, у справі «Фадеева проти Росії» від 9 червня 2005 року та ін. наголошує на необхідності ефективного способу захисту порушених прав в разі зловживання владними суб`єктами своїми дискреційними повноваженнями.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (рішення від 9 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України» та від 13 лютого 2011 року у справі «Чуйкіна проти України»).

Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п. 9 абз. 10).

Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідності наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення., дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В постанові від 27.02.2018 у справі № 816/591/15-а Верховний Суд сформував наступну правову позицію:

«Поняття дискреційних повноважень наведені у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Я (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти технічну документацію, або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин справи.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними».

Враховуючи наведену правову позицію, в даній справі повноваження Глухівської міської ради Сумської області не є дискреційними, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідач повинен: 1) або прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність; 2) або надати мотивовану відмову у такому затвердженні.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пп.9 п.«б» ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Відповідно до ч. 10,11 ст. 118 Земельного кодексу Українив відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Як було зазначено, вичерпний перелік підстав для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність встановлений в ч.8 ст.186 Земельного кодексу України, жодної з яких не наведено в рішенні відповідача щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Також у іншій постанові від 22.03.2018 у справі № 823/795/17 Верховний Суд сформував наступну правову позицію:

«Якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судами зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження».

Як було зазначено, оскільки відмова, викладена у рішенні у затвердженні проекту землеустрою, не містить підстав, вичерпний перелік який наведений в ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України, тому іншого варіанту поведінки (варіанту рішення) у відповідача за законом не існує, у зв`язку з цим він зобов`язаний затвердити проект землеустрою.

Таким чином позовні вимоги щодо зобов`язання Глухівську міську раду Сумської області розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0177 у власність та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 10 вересня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 в особі Баранік Алли Анатоліївни, що діє на підставі довіреності від 15.02.2020 р. та адвокатом Поляковим Сергієм Миколайовичем, адвокат зобов`язується надавати клієнту: консультації з питань адміністративного права; надати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування ведення справи, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 4 вказаного договору вартість послуг адвоката становить 5000,00 (п`ять тисяч) грн., 50% з яких сплачується у день підписання договору, а 50% - після ухвалення відповідного рішення суду.

Однак в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження оплати 50% (2500 грн.), які повинні бути сплачені у день підписання договору.

З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_1 щодо скасування рішення Глухівської міської ради по відмові у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, вбачається, що адвокат Поляков С.М. в рамках договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 10.09.2021 року виконав наступну роботу:

1. склав договір про надання юридичних послуг та правової допомоги від 10.09.2021 року з ОСОБА_1

2. здійснив дослідження, вивчення та правовий аналіз наданих Замовником документів;

3. надав консультація Клієнту з питань чинного законодавства України, що регулює питання затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення,

4. підготував правову позицію та ознайомив з нею Клієнта щодо можливих шляхів захисту прав Замовника, перспектив досудового врегулювання спору та порядку судового захисту, зокрема визнання у судовому порядку протиправним та скасування Рішення Глухівської міської ради Сумської області № 293 від 04.08.2021 року в частині доповнення переліку земельних ділянок комунальної власності Глухівської міської ради, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради.

5. підготував правову позицію та ознайомив з нею Клієнта щодо можливих шляхів захисту прав Замовника, перспектив досудового врегулювання спору та порядку судового захисту, зокрема визнання у судовому порядку протиправним та скасування Рішення Глухівської міської ради Сумської області № 312 від 27.08.2021 року в частині відмови Клієнту у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради.

6. в рамках підготовки позову, підготував на направив на адресу Глухівської міської ради Сумської області адвокатський запит щодо надання засвідчених належних чином Рішень Глухівської міської ради Сумської області по відмові Клієнту у затвердженні проекту землеустрій) щодо відведення земельної ділянки у власність (к.н. : 05 : 001 : 0177).

7. провів через мережу Інтернет на офіційному сайті Глухівської міської ради Сумської області пошук рішень Глухівської міської ради Сумської області № 293 від 04.08.2021 року в частині доповнення переліку земельних ділянок комунальної власності Глухівської міської ради, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0176 та № 312 від 27.08.2021 року щодо відмови Клієнту у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

8. підготував проекти позовної заяви щодо визнання протиправними та скасувати Рішень Глухівської міської ради Сумської області № 293 від 04.08.2021 року в частині доповнення переліку земельних ділянок комунальної власності Глухівської міської ради, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради та Рішення Глухівської міської ради Сумської області № 312 від 27.08.2021 року в частині відмови Клієнту у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради.

9. узгодив проект позовної заяви щодо визнання протиправними та скасування Рішень Глухівської міської ради Сумської області з Клієнтом;

10 направив позовну заяву щодо визнання протиправними та скасування Рішень Глухівської міської ради Сумської області з додатками на адресу Сумського окружного адміністративного суду для розгляду справи по суті;

11. проводив моніторинг прийнятих рішень Сумським окружним адміністративним судом щодо розгляду справи, у т.ч. через Єдиний державний реєстр судових рішень;

12. отримав, вивчив, зробив правовий аналіз Ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року, якою було відкрито провадження за позовом Клієнта в адміністративній справі № 480/9262/21 (далі - Ухвала);

13. надав консультація Клієнту з питань виконання вимог, встановлених Ухвалою для сторін,

14. отримав, вивчив, зробив правовий аналіз відзиву на позовну заяву Глухівської міської ради Сумської області від 04.11.2021 року;

15. підготував відповідь на відзив на позовну заяву Глухівської міської ради Сумської області, ознайомив з нею Клієнта.

16. підготував процесуальні документи по відповіді та направив відповідь на відзив суду і відповідачу.

Суд зазначає, що роботи вказані в пунктах з 1 по 11 детального опису робіт можно охопити роботою щодо підготовки позовної заяви до суду.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Оскільки дана справа визначена судом як справа незначної складності, під час розгляду справи судові засідання не призначалися, то заявлені до відшкодування позивачем витрати на оплату послуг адвоката не можуть вважатись співрозмірними зі складністю справи.

Таким чином, суд вважає співмірною суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн., зокрема підготовка та надсилання суду позовної заяви та доданих документів, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Крім того, суд вважає за необхідне також стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1816 грн., сплаченого позивачем за подання позовної заяви (а.с.66).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Глухівської міської ради Сумської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Глухівської міської ради Сумської області № 293 від 04.08.2021 року в частині доповнення переліку земельних ділянок комунальної власності Глухівської міської ради, право оренди на які підлягає продажу на аукціоні земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради.

Визнати протиправним та скасувати рішення Глухівської міської ради Сумської області № 312 від 27.08.2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:001:0177, розташованої за межами населеного пункту с.Баничі на території Глухівської міської ради.

Зобов`язати Глухівську міську раду Сумської області (вул. Шевченка, 6, м. Глухів, Сумська область, 41400, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0177 у власність та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Глухівської міської ради Сумської області (вул. Шевченка, 6, м. Глухів, Сумська область, 41400, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова