Справа № 740/793/22
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/793/22
Провадження № 2-а/740/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЄАО №5294262 від 07 лютого 2022 року, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Удовенчиком Віктором Миколайовичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді 850 грн штрафу, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що 07 лютого 2022 року о 04 год 00 хв він керував автомобілем в с.Лемеші Чернігівської області. Перед початком руху перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, при цьому, номерний знак був у справному вигляді та освітлювався, адже виїджав з дому в темну пору доби близько 03 години ночі. За межами населеного пункту с.Лемеші Чернігівської області його зупинили працівники поліції та повідомили про недостатнє освітлення заднього номерного знаку, що не представляється за можливим прочитати з відстані 20 метрів. Незважаючи на переконання його та пасажира ОСОБА_2 працівників поліції про те, що номерний знак освітлюється однією лампочкою, що дає можливість прочитати з вищевказаної відстані, інспектором поліції було притягнуто його до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 «В» ПДР, за що передачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.

Ухвалою від 21.02.2022 провадження в справі відкрито.

Від відповідача управління патрульної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що 07.02.2022 о 04 год 10 хв на 90 км автомобільної дороги М01 в с.Лемеші водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого у темну пору доби був неосвітлений задній номерний знак, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України. Інспектором розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, за результатами якої винесено постанову ЕАО №5294262 від 07.02.2022. Вказує, що при розгляді та оформленні адміністративного матеріалу стосовно позивача всі вимоги чинного законодавства ним були дотримані, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 02 червня 2022 року залучено до участі у справі як другого відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кубрак Ю.І. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримав позов у повному обсязі.

Представник відповідачів: управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності з урахуванням відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 07.02.2022 інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Удовенчиком В.М. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЄАО №5294262 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 850 грн. Відповідно до постанови 25.01.2022 року водій керував автомобілем у якого в темну пору доби не освітлений державний номерний знак, чим порушив п.2.9 в ПДР керування водієм т/з з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі ПДР України).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 6 ст. 121 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 10 розділу ІІІ тієї ж Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як слідує з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про дорожній рух" забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

За змістом підпункту "в" пункту 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Пунктом 30.2 ПДР встановлені вимоги до номерних знаків транспортних засобів.

За приписами п. 30.2 ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Отже, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є, зокрема, керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень.

Під час розгляду справи встановлено, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідачем надано лише копію оскаржуваної постанови серії ЄАО № 5294262 від 07 лютого 2022 року.

Однак, саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б свідчили про порушення позивачем Правил дорожнього руху та зазначеної статті КУпАП, відповідачем не подано, у тому числі і відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського "п/в 475748", посилання на що міститься у оскаржуваній постанові.

При цьому, у даній справі відповідач не заперечує, що задній номерний знак керованого ним автомобіля освітлювався на час зупинки поліцейським однією з двох лампочок, тобто визнає часткове освітлення номерного знака, що в силу ч. 1 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягає.

Адміністративна ж відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП установлена за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Аналіз положень ст. 37 Закону України "Про дорожній рух", підпункту "в" пункту 2.9, пункту 30.2 ПДР, ч. 6 ст. 121 КУпАП, свідчить, що встановлені вимоги до водіїв щодо номерних знаків спрямовані на забезпечення можливості визначення символів номерних знаків з відстані 20 метрів.

Отже, за умов часткового освітлення номерного знака, слід ураховувати, чи унеможливлювало це визначити його символи з відповідної відстані.

Жодних доказів неможливості цього, і спростування тверджень позивача про те, що символи номерного знаку можливо було прочитати з відстані 20 метрів, як то показання свідків, відеозапис чи інші, відповідачем суду не надано.

Візуальне ж спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку, на що вказав Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Щодо фото номерного знаку, роздруківку якого надано позивачем, та на який посилається відповідач, суд зауважує, що згідно ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЄАО №52945262 від 07 лютого 2022 року підлягає скасуванню.

У задоволенні позовних вимог до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції слід відмовити, оскільки він є неналежним відповідачем, адже органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає інспектор 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Чернігівській області Удовенчико Віктор Миколайович, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 992,40 гривень та задоволено позовні вимоги. Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 зазначила, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість) грн. Таким чином, при поданні адміністративного позову позивач повинен був сплатити 496,20 грн судовогозбору.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З таких підстав судові витрати понесені позивачем в межах суми 496,20 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, позовні вимоги до якого судом задоволено, - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, сплачений в більшому розмірі, ніж встановлено законом, - 496 (чотириста дев"яносто шість) грн 20 коп, слід повернути позивачу з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 11, 12, 20, 71, 77, 86, 90, 159-163, 186, 286 КАС України, ст.247, 251, 258, 286 КУпАП, ст. 55 Конституції України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЄАО №5294262 від 07 лютого 2022 року, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Удовенчиком Віктором Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев"яносто шість) грн 20 коп.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 сплачений судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, - 496 (чотириста дев"яносто шість) грн 20 коп., відповідно до квитанції № 5 від 09 лютого 2022 року ТВБВ №10024/0281 Філії-Чернігівського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь