Справа № 280/708/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 червня 2022 року Справа № 280/708/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в письмовому проваджені адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач ), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 21.12.2021.

Позов обґрунтований тим, що оскаржуваним рішенням до позивача за період з 20.04.2017 по 07.11.2019 застосовано штрафні санкції в розмірі 4994,43 грн. та нараховано пеню у розмірі 9236,99 грн. З таким рішенням позивач не згодний, оскільки усі збори та податки ним було сплачено в повній мірі та було подано заяву про перерахунок помилково сплачених коштів з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 . Зазначає, що відповідачем 11.10.2019 було винесено Вимогу про сплату боргу № Ф-2357-50 з вимогою сплатити недоїмку у сумі 13037,23 грн., яка самим же відповідачем була відкликана. Не дивлячись на це, 12.10.2021 відповідачем було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № , яке за результатами розгляду скарги № 28229/6/99-00-06-02-01-06 від 15.12.2021 було скасовано та зобовязано відповідача винести та направити нове рішення. Просить суд врахувати те, що надходження коштів за кодом бюджетної класифікації 71010000, а не за кодом 71040000 не є підставою для винесення спірного рішення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.02.2022 від представника відповідача через канцелярію суду поданий відзив на позовну заяву. Проти задоволення позову заперечує, та зазначає, що позивачем належним чином не виконувались норми ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме єдиний внесок сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у звязку з чим було прийнято оскаржуване рішення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачем 01.02.2022 до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила про необгрунтованість доводів відповідача, у звязку з чим просить позов задовольнити у повному обсязі.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 13.10.1994 та здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок ІІ група з 01.01.2012).

Позивачем сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за кодом бюджетної класифікації 71010000, що підтверджується наступними квитанціями: № 0.0.749245916.1 від 19.04.2017, № 0.0.749247060.1 від 19.04.2017, № 0.0.808260678.81 від 17.07.2017, № 0.0..1 від 17.07.2017, № 0.0.873763374.1 від 19.10.2017, № 0.0.873763593.1 від 19.10.2017, № 0.0.943173154.1 від 18.01.2018, № 0.0.943171276.1 від 18.01.2018, 0.0..1 від 18.04.2018, № 0.0..1 від 18.04.2018, № 0.0..1 від 18.07.2018, № 0.0..1 від 18.07.2018, № 0.0..1 від 18.10.2018, № 0.0..1 від 18.10.2018, № 0.0..1 від 19.01.2019, № 0.0.1 від 19.01.2019, № 0.0..1 від 19.04.2019, № 0.0..1 від 19.04.2019, № 0.0..1 від 15.07.2019, № 0.0..1 від 15.07.2019, № 0.0..1 від 21.10.2019, № 0.0..1 від 21.10.2019.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 12.10.2021 було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № , яким до позивача було застосовано штраф у розмірі 4994,43 грн. за період з 20.04.2017 по 07.11.2019 та нараховано пеню у розмірі 9334,64 грн.

Позивачем винесене рішення № було оскаржено в адміністративному порядку та Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України № 28229/6/99-00-06-02-01-06 від 15.12.2021 вищезгадане рішення було скасовано та відкликано з дня прийняття даного рішення та зобовязано відповідача винести та направити нове рішення.

У подальшому рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 21.12.2021 до позивача за період з 20.04.2017 по 07.11.2019 застосовано штрафні санкції в розмірі 4994,43 грн. та нараховано пеню у розмірі 9236,99 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464 ( Закон № 2464).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.п 1, 2 ч. 2, ст.. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В силу положень ч.ч. 5, 7 ст. 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно п. 1 ч. 10 ст. 9 цього Закону днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 13 вказаного Закону, податкові органи мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Згідно п. 2 ч. 11 ст. 25 цього Закону податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» було вчасно сплачено єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, шляхом перерахування відповідної суми єдиного внеску на рахунок відкритий в Державній казначейській службі України, однак допущено помилку у коді бюджетної класифікації для зарахування коштів та призначенні платежу.

У подальшому позивачем було подано заяву з проханням перерахувати надміру або помилково сплачені кошти у сумі 13955,29 грн. з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 по причині помилкової сплати.

З матеріалів справи вбачається, у зв`язку невірним зазначенням коду бюджетної класифікації зарахування сплачених позивачем коштів відбулось не на рахунок зі сплати єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що сплата позивачем коштів із зазначенням невірного коду бюджетної класифікації не може бути свідченням порушення ним законодавства про збір та облік єдиного внеску.

В спірному випадку відповідно до наданих квитанцій сплата єдиного внеску здійснена позивачем своєчасно, кошти фактично надійшли до бюджету, а невірне визначення коду бюджетної класифікації зі сплати єдиного соціального внеску не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання з єдиного внеску у визначений законодавством строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону № 2464 для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Отже, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений ст. 9 Закону № 2464, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафу, передбаченого ст. 25 Закону № 2464.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 804/444/16 (провадження №К/9901/10821/18).

Суд звертає увагу, що допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки сплачені в подальшому були перераховані на відповідний рахунок в казначействі.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 21.12.2021, прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення винесене відповідачем є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 21.12.2021, прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн.) 40 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23.06.2022.

Суддя А.В. Сіпака