Справа № 140/14881/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року ЛуцькСправа № 140/14881/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання Журомській І.М.,

за участі представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) Каленюка Д.С.,

представника позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) Оксентюка А.М.,

представника відповідача за зустрічним позовом Федорчука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до приватного підприємства «Укр-Петроль» про стягнення податкового боргу, за зустрічним позовом приватного підприємства «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося із позовом до приватного підприємства «Укр-Петроль» (далі ПП «Укр-Петроль») про стягнення податкового боргу в сумі 491000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення статей 16, 36, 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за ПП «Укр-Петроль» рахується податковий борг за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС) в загальному розмірі 491000,00 грн, який виник у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання, згідно із податковими повідомленнями-рішеннями від 25.09.2020 № , яким застосовано штрафні санкції в розмірі 400000,00 грн., № , яким застосовано штрафні санкції в розмірі 91000,00 грн.

З метою погашення податкового боргу ПП «Укр-Петроль» була сформована та надіслана податкова вимога від 16.01.2021 № 554-13, проте вжиті заходи не спричинили погашення податкового боргу.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №140/14881/21 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до приватного підприємства «Укр-Петроль» про стягнення податкового боргу, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ПП «Укр-Петроль» пред`явило зустрічний позов до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25 вересня 2020 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 400000 грн. та №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 91000 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовано наступним.

Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення про проведення фактичної перевірки ПП «Укр-Петроль» на АЗС м. Київ, вул. Електриків, 21, яке оформлене наказом № 5216 від 20.08.2020. Як підстава для проведення перевірки у наказі № 5216 від 20.08.2020 зазначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

За результатами перевірки був складений Акт перевірки №2006/26-15-32- 07/25092598 від 31.08.2020. На підставі вищевказаного Акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.09.2020року № та від 25.09.2020року № , якими застосовано до підприємства штрафні санкції на загальну суму 491 000,00грн.

Проте, наказ Головного управління ДПС у м. Києві № 5216 від 20.08.2020, не відповідає вимогам ПК України. В оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки. Наказ не містить посилань на наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, а також: посилань щодо отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, зважаючи на те, що проведення фактичної перевірки підприємства здійснено без дотримання вимог пункту 80.2. статті 80 ПК України в частині наявності підстав для проведення перевірки, передбачених підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, на які наявні посилання у наказах про проведення перевірки можна зробити висновок про незаконність перевірки, та, відповідно, відсутність правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії.

Крім того, вказує, що на АЗС за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 21, де проводилася перевірка наявні позитивні результати повірки паливороздавальних колонок, що підтверджується відповідними відмітками на формулярах, що долучено до зустрічного позову.

АЗС за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 21, не обладнана рівнемірами- лічильниками, оскільки ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» та ТОВ «НАФТОГАЗ ІНЖИНІРИНГ» в силу непередбачуваних обставин вчасно не здійснив обладнання акцизного складу рівнемірами-лічильниками УУС-01, як наслідок станом на момент проведення фактичної перевірки була відсутня їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників рівня пального.

З наведених підстав просить вимоги зустрічного позову задовольнити та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25 вересня 2020 року № , № .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року прийнято зустрічний позов ПП «Укр-Петроль» до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до спільного розгляду з позовом ГУ ДПС у Волинській області до ПП «Укр-Петроль» про стягнення податкового боргу, об`єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою від 23.02.2022 залучено у справі в якості співвідповідача за зустрічним позовом Головне управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві).

ГУ ДПС у м. Києві подано до суду відзив на зустрічний позов, який обґрунтовано наступним.

В ході перевірки ПП «Укр-Петроль» надано формуляри на колонки паливороздавальні, відповідно яких витратоміри, які встановлені та введені в експлуатацію, за адресою м. Київ, вул. Електриків, буд. 21, проходили метрологічну атестацію 15.08.2019 та повинні пройти наступну повірку 15.08.2020, тобто, станом на 26.08.2020 витратоміри на АЗС ПП «Укр-Петроль», за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд. 21, мали негативний результат повірки.

Таким чином, перевіркою АЗС ПП «Укр-Петроль» за адресою м. Київ вул. Електриків, буд. 21, встановлено відсутність рівнемірів-лічильників на резервуарах для зберігання та відпуску пального в кількості 4 одиниці, відсутність позитивного результату повірки або оцінки відповідності витратомірів-лічильників на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу в кількості 16 одиниць та станом на 26.08.2020 не подано Довідку 1, яка затверджена Наказом № 944, та не внесено до Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів- лічильників рівня пального у резервуарі, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники розташовані на акцизному складі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд. 21 (уніфікований номер 1008555), чим порушено вимоги підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Також, перевіркою встановлено, що ПП «Укр-Петроль» за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 (91 календарний день) включно не сформовано дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального по акцизному складу за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд. 21 (уніфікований номер 1008555) та не подавало Довідку 2, яка затверджена Наказом № 944, чим порушено вимоги підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Крім того, ГУ ДПС у м. Києві було подано додаткові письмові пояснення по суті справи, в яких зазначає таке.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися , зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

Головним управлінням ДПС у м. Києві з метою перевірки дотримання вимог чинного законодавства яке регулює обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних та тютюнових виробів та з метою запобігання незаконному обігу підакцизних товарів та упередження можливих втрат бюджету по сплаті акцизного податку здійснюється відпрацювання суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів.

Тобто, підставами для проведення фактичної перевірки ПП «Укр-Петроль», що зазначені у наказі, є здійснення ГУ ДПС у м. Києві контролю у сфері обігу та реалізації підакцизних товарів та заходів щодо виявлення порушень законодавства у сфері обігу пального.

В судовому засіданні представники сторін свої позиції підтримали з підстав викладених в письмових заявах по суті справи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, доводи позивача та відповідача у заявах по суті за первісним і зустрічним позовами, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 статті 80 ПК України було видано наказ від 20 серпня 2020 року № 5216 «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» (згідно додатків 1-7 до наказу) з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (далі наказ № 5216).

На підставі вказаного наказу з 26.08.2020 по 31.08.2020 було проведено перевірку АЗС за адресою м. Київ, вул. Електриків, буд. 21, де здійснює господарську діяльність ПП «Укр-Петроль».

За наслідками проведення перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від 31.08.2020 № 2006/26-15-32-07/25092598 (далі акт перевірки від 31.08.2020).

Актом перевірки від 31.08.2020, встановлено відсутність рівнемірів-лічильників на резервуарах для зберігання та відпуску пального в кількості 4 одиниці, відсутність позитивного результату повірки або оцінки відповідності витратомірів-лічильників на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу в кількості 16 одиниць та станом на 26.08.2020 не подано Довідку 1, яка затверджена Наказом № 944, та не внесено до Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів- лічильників рівня пального у резервуарі, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники розташовані на акцизному складі за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд. 21 (уніфікований номер 1008555), чим порушено вимоги підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Також, перевіркою встановлено, що ПП «Укр-Петроль» за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 (91 календарний день) включно не сформовано дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального по акцизному складу за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд. 21 (уніфікований номер 1008555) та не подавало Довідку 2, яка затверджена Наказом № 944, чим порушено вимоги підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

На підставі акту перевірки від 31.08.2020 ГУ ДПС у м. Києві 25.09.2020 винесено податкові повідомленнярішення:

· № , яким застосовано штрафні санкції в розмірі 400000,00 грн. за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, не обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі; витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства;

· № , яким застосовано штрафні санкції в розмірі 91000,00 грн. за порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: не подання платником податків контролюючим органам даних про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.

Вказані рішення стали підставою для звернення ГУ ДПС у Волинській області із первісним позовом про стягнення податкового боргу та ПП «Укр-Петроль» - зустрічним позовом про визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) та який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 цієї правової норми фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, посилається на відсутність у контролюючого органу підстав для проведення фактичної перевірки.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 (справа № 826/17123/18) відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо. Верховний Суд сформував новий правовий висновок, наступного змісту: «оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

Відтак, аналіз обов`язкового до врахування висновку Верховного Суду дає підстави вважати, що позивач вправі посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення податкової перевірки, оскільки це право платник податків може реалізувати при оскарженні в подальшому наслідків проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень, а не при оскарженні дій та/або наказу про проведення перевірки.

При цьому, оцінка вказаних підстав позову є першочерговою при розгляді справ про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Відтак, суд у першу чергу здійснює оцінку правомірності призначення та проведення відповідачем перевірки за результатом якої прийнято спірне у справі податкове повідомлення-рішення.

Так, порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями статті 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як вбачається з наказу № 5216, підставою для призначення фактичної перевірки позивача зазначено, зокрема, підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Таким чином, аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що право на проведення фактичної перевірки виникає у посадових осіб контролюючого органу за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Підстави для проведення перевірки чітко визначені пунктом 80.2 статті 80 ПК України.

Однак, змістовна конструкція пункту 80.2 статті 80 ПК України обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання контролюючого органу на певні положення ПК України, а зазначення конкретно-визначених відомостей та/або даних, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньою підставою для проведення такої перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/21536/19 від 08 вересня 2020 року, у справі № 640/21528/19 від 08 квітня 2021 року.

Слід зазначити також те, що платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках, передбачених пунктом 81.1 статті 81 ПК України.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 та від 04 вересня 2020 року у справі № 821/1274/18.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Матеріали справи свідчать, що підставою проведення фактичної перевірки вказано підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Разом з тим, відповідачем не було надано належним чином оформлених доказів того, що контролюючий орган отримав інформацію, яка зумовлює виникнення обґрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу зі здійснення належного податкового контролю.

Посилання представника ГУ ДПС у м. Києві на наявні в податкового органу повноваження, як самодостатню підставу для проведення фактичних перевірок не заслуговують на увагу оскільки означена норма ПК України (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80) передбачає обов`язкову фактичну умову (наявність інформації про порушення) як підставу для реалізації податковим органом контрольних повноважень у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Проаналізувавши зміст наказу № 5216 слід дійти обґрунтованого висновку, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки, - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ПП «Укр-Петроль» вимогам чинного законодавства. Наведене свідчить про відсутність дійсних, фактичних підстав для його прийняття та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю підприємства у формі фактичної перевірки.

Суд звертає увагу на правову позицію, неодноразово висловлену як Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14, де судом зазначено, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу).

Враховуючи, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав належних доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення ПП «Укр-Петроль» вимог законодавства, податковий орган не конкретизує суть порушення, відтак суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення від 25.09.2020 № та № прийняті з порушенням податкового законодавства, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

При цьому, оскільки судом встановлено порушення порядку проведення податкової перевірки, суд не досліджує зміст виявлених порушень, оскільки такі виявлено з порушенням встановленої процедури, що свідчить про процесуальну неналежність доказів таких порушень.

А, відтак, у задоволенні первісного позову належить відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги за зустрічним позовом.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь ПП «Укр-Петроль» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві, як суб`єкта владних повноважень протиправні рішення, якого стали підставою для звернення до суду, необхідно стягнути судовий збір в сумі 7365,00 (сім тисяч триста шістдесят п`ять) грн., який сплачений згідно із платіжним дорученням від 10 січня 2022 року № 22.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області до приватного підприємства «Укр-Петроль» про стягнення податкового боргу.

Задовольнити повністю зустрічний позов приватного підприємства «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 25 вересня 2020 року №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) на користь приватного підприємства «Укр-Петроль» (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, 10, ідентифікаційний код юридичної особи 25092598) судові витрати у розмірі 7365 (сім тисяч триста шістдесят п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2022 року.