Справа № 160/6146/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 червня 2022 року Справа №160/6146/21

Дніпропетровський окружний адміністративним суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) про поворот виконання судового рішення у справі №160/6146/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (пр. Дмитра Яворницького, 21-А, м. Дніпро, 49027, ); третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору начальник Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Легостаєв Іван Миколайович (пр. Дмитра Яворницького, 21А, м.Дніпро, 49027) про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/6146/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (пр. Дмитра Яворницького, 21-А, м. Дніпро, 49027, ); третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору начальник Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Легостаєв Іван Миколайович (пр. Дмитра Яворницького, 21А, м.Дніпро, 49027) про визнання протиправним та скасування наказу.

25 травня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро), в якій заявник просить суд:

1. Допустити поворот виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 по справі № 160/6146/21 в частині стягнення з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10 206,42 грн.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43314918) грошові кошти у розмірі 10 206,42 грн. (десять тисяч двісті шість гривень) 42 копійки.

Заява про поворот виконання рішення у справі обґрунтована тим, що 16.08.2021 на виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 03.08.2021 по справі № 160/6146/21, головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області було здійснено безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 .

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 по справі № 160/6146/21 апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було задоволено, скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року та прийнято нову постанову, згідно з якою в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

На думку відповідача, до фонду оплати праці не належать суми, нараховані працівникам за час вимушеного прогулу, отже стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є заробітною платою або іншим грошовим утриманням, тому грошові кошти підлягають поверненню на користь Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 21 червня 2022 року о 11:30.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала про розгляд заяви в письмовому провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (пр. Дмитра Яворницького, 21-А, м. Дніпро, 49027, ); третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору начальник Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Легостаєв Іван Миколайович (пр. Дмитра Яворницького, 21А, м.Дніпро, 49027) про визнання протиправним та скасування наказу задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасувати наказ № 1101-К від 25.03.2021 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

- поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

- стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) () середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.03.2021 року по 01.07.2021 року у розмірі 34021,40 грн.

- стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10206,42 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

16.08.2021 на виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 03.08.2021 по справі № 160/6146/21, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області було здійснено безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 згідно наступних меморіальних ордерів, а саме:

- меморіальний ордер № 110/1 (# 183354501) від 13.08.2021, платник: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сума 8 216,17 грн.

- меморіальний ордер № 110/2 (# 183362380) від 13.08.2021, платник: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сума 153,10 грн.

- меморіальний ордер № 110/3 (# 183389871) від 13.08.2021, платник: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сума 1 837,15 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 по справі № 160/6146/21 апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було задоволено, скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 та прийнято нову постанову, згідно з якою в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Заявник зазначає, що у зв`язку з наявними обставинами, до фонду оплати праці не належать суми, нараховані працівникам за час вимушеного прогулу, отже стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є заробітною платою або іншим грошовим утриманням, тому грошові кошти, нараховані на виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 03.08.2021 по справі № 160/6146/21 ,підлягають поверненню на користь Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам заяви про поворот виконання рішення у справі 160/6146/21, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем. (ст. 380 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Як зазначив Конституційний Суд у рішенні від 02.11.2011 у справі № 13-рп/2011, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, з наведених правових норм випливає, що за допомогою інституту повороту, виконання судового рішення, яке було скасоване або змінене, зокрема, у такий спосіб, що стягувач повинен повернути боржнику те, що він отримав за таким судовим рішенням. А отже, поворот виконання рішення спрямований на забезпечення інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення, яке, як згодом виявилося, було помилковим.

Водночас, відповідно до статті 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Отже, згідно з цією нормою, не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах.

Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.

Суд зазначає, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо рішення суду прийнято з урахуванням недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.

Така ж правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 2а-9320/11/0308, від 22.08.2019 у справі № 9557/10/1570, від 24.09.2020 у справі № 818/678/17.

Також суд, у силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.07.2020 у справі № 757/34139/18-ц, від 12.02.2020 у справі № 369/7704/18, від 08.04.2020 у справі № 760/408/19.

У вказаних постановах Верховний Суд зробив висновок про те, що чинне законодавство не допускає повороту виконання рішення суду у разі скасування виконання судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалене те рішення, яким було скасовано інше виконане рішення.

Таким чином, самої лише обставини щодо скасування судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року є не достатнім для стягнення з позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, нарахованого йому за рішенням суду.

Доказів надання позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданих ним підроблених документів, які слугували скасуванню рішення від 01.07.2021 року, відповідач суду не надав.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 року у справі № 369/10046/18, де зазначено, що «середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права», оскільки предметом спору в даній справі були правовідносини стосовно різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та за час вимушеного прогулу, а не повернення середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнутого на виконання рішення суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд зробив висновок про відсутність законних підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення

Керуючись ст.ст. т.ст. 243, 248, 256, 293-295, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Дніпро) про поворот виконання судового рішення у справі №160/6146/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (пр. Дмитра Яворницького, 21-А, м. Дніпро, 49027, ); третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору начальник Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Легостаєв Іван Миколайович (пр. Дмитра Яворницького, 21А, м.Дніпро, 49027) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.294,295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук