Справа № 522/7519/22
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7519/22
Провадження №2-а/522/213/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулось Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області з до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 жовтня 2021 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено та доставлено до підрозділу за адресою: АДРЕСА_1 , особу, який назвався громадянином Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача було встановлено наступне, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до України в 2016 році по особистим справам. ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Узбекистану, ОСОБА_1 на території України перебуває незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

22 жовтня 2021 року за порушення правил перебування іноземців в Україні. а саме: проживання без документів на право проживання в Україні, стосовно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 006446 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 22 жовтня 2021 року ПН МОД №006507 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Рішенням ГУ ДМС в Одеській області від 22 жовтня 2021 року за № 363 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства, громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано покинути територію України у термін до 20 листопада 2021 року. Рішення від 22 жовтня 2021 року за № 363 відповідачем не оскаржувалося, проте у встановлений термін, до 20 листопада 2021 року самостійно територію України не залишив. Відповідач з заявою про добровільне повернення або заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. Тож є підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання такого рішення.

20 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно виявлений співробітниками ГУ ДМС в Одеській області, тож відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008309 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 20 червня 2022 року ПН МОД № 008378, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладання штрафу у розмірі 1700 грн. Беручи до уваги той факт, що відповідач після перетину державного кордону України, в подальшому проживав на території України нелегально, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, тож відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2022 року вирішено поновити Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області строк звернення до адміністративного суду з позовом до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України. Провадження по справі відкрито та призначено справу на 27.06.2022 року.

У судове засідання призначене на 27.06.2022 року сторони з`явились.

Під час судового засідання позивач наполягав на задоволенні позову.

Відповідач зазначив, що згоден, що перебував на території України незаконно. Пояснив, що є дружина, однак шлюб офіційно не зареєстрований. Вказав що є діти, однак офіційно він не зазначений як їх батько. Також зауважив, що працює в Одесі неофіційно, до праці ніхто не примушував, отримує кошти за працю. Додатково зазначив, що згоден добровільно поїхати з України , переховуватись не буде, потрібно два-три дні щоб зібрати кошти для дітей.

Представник відповідача заперечувала проти позову, вказала, що не було можливості поспілкуватися з відповідачем особисто.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2021 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено та доставлено до підрозділу за адресою: АДРЕСА_1 , особу, який назвався громадянином Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача від 22 жовтня 2021 року було встановлено наступне, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до України в 2016 році по особистим справам. ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Узбекистану, ОСОБА_1 на території України перебуває незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

22 жовтня 2021 року за порушення правил перебування іноземців в Україні. а саме: проживання без документів на право проживання в Україні, стосовно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 006446 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 22 жовтня 2021 року ПН МОД №006507 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Рішенням ГУ ДМС в Одеській області від 22 жовтня 2021 року за № 363 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства, громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано покинути територію України у термін до 20 листопада 2021 року. У встановлений термін, до 20 листопада 2021 року самостійно територію України відповідач не залишив.

20 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно виявлений співробітниками ГУ ДМС в Одеській області, тож відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008309 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 20 червня 2022 року ПН МОД № 008378, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладання штрафу у розмірі 1700 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2022 року по справі № 522/7520/22 вирішено затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час громадянин Узбекистану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України знаходиться незаконно.

Таким чином відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні проживає на території України без документів на право проживання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, та зважаючи на те, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правовий режим знаходження його на території України, є підстави для примусового видворення громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.В. Науменко

27.06.22