Справа № 560/5962/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5962/22
РІШЕННЯ

іменем України

23 червня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов,

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Білогірського районного управління юстиції Міняйло Г. В. від 08.04.2015 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 50007,93 грн у виконавчому провадженні № 47003561;

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Білогірського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районні Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Міняйло В. Г. про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2021 року № 67011667;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області Міняйло Г. В. від 18.01.2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій з ОСОБА_1 в сумі 46,12 грн у виконавчому провадженні № 47003561;

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Білогірського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районні Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Міняйло В. Г. про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2021 року № 67012391.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області з нього було вирішено стягнути на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість по кредитному договору у сумі 21192,81 доларів США. 13 лютого 2015 року видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 47003561. Вказує, що ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області у справі № 669/968/21 виконавчий лист, виданий 13 лютого 2015 року Білогірським районним судом Хмельницької області, визнано таким, що не підлягає виконанню. Також вказує, що після повернення виконавчого листа відповідачем було відкрито два виконавчих провадження про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідач не подав у встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду також не надходило. Відповідач належним чином повідомлений судом про можливість подання відзиву на позовну заяву, зазначеним правом не скористався. Тому, враховуючи приписи частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду на 23 червня 2022 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, відповідач про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Позивач звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі.

З урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розгляд справи здійснити у письмовому провадженні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року у справі № 669/1323/14-ц позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Хмельницької обласної дирекції задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість по кредитному договору № 2692008/5О від 26 травня 2008 року у сумі 21192,81 доларів США, яка складається з строкової заборгованості по кредиту в розмірі 19470,72 доларів США, поточної заборгованості по процентах в розмірі 145,10 доларів США, простроченої заборгованості по процентах в розмірі 1576,99 доларів США, а також пеню за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 3107,90 грн.

13 лютого 2015 року Білогірським районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист № 669/1323/14-ц.

Постановою від 01 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження № 47003561 з виконання виконавчого листа № 669/1323/14-ц.

Відповідно до постанови від 08 квітня 2015 року у виконавчому провадженні № 47003561 вирішено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 50007,93 грн.

Згідно з постановою від 18 січня 2016 року у виконавчому провадженні № 47003561 вирішено стягнути з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у сумі 46,12 грн.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2021 року у справі № 669/968/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 669/1323/14-ц, виданий 13 лютого 2015 року Білогірським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк заборгованості за кредитним договором № 2692008/5О від 26.05.2008 року у розмірі 21192/81 доларів США та 3107,90 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Відповідно до постанови від 16 вересня 2021 року у виконавчому провадженні № 47003561 встановлено, що виконавчий збір та витрати не сплачено, тому їх виведено в окремі виконавчі провадження; вирішено виконавчий лист № 669/1323/14-ц повернути стягувачу.

Постановою від 06 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67011667 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 47003561, винесеної 08 квітня 2015 року.

Постановою від 06 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67012391 з виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 47003561, винесеної 18 січня 2016 року.

Позивач, вважаючи вищевказані постанови протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

V. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених Законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Пунктом 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню.

Відповідно до частини сьомої статті 27 Закону № 1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Отже, у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню, а виконавчий збір не стягується.

Судом встановлено, що рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2021 року у справі № 669/968/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 669/1323/14-ц, виданий 13 лютого 2015 року Білогірським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованості за кредитним договором № 2692008/5О від 26.05.2008 року у розмірі 21192,81 доларів США та 3107,90 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Оскільки виконавчий лист № 669/1323/14-ц визнано судом таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження закінчується, відповідно виконавчий збір не стягується.

Суд звертає увагу на положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ, відповідно до яких, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відтак, Закон № 1404-VIII містить вичерпний перелік підстав для стягнення виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа чи закінчення виконавчого провадження.

З аналізу наведених вище положень слідує, що закінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII), не передбачено частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ, а отже вказане не є підставою для стягнення виконавчого збору.

Однак, державний виконавець усупереч вимогам частини сьомої статті 27, пункту 5 частини першої статті 39 та частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ виніс постанову від 06 жовтня 2021 року, якою відкрив виконавче провадження № 67011667 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 47003561 від 08 квітня 2015 року.

З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 06 жовтня 2021 року № 67011667 та постанова від 08 квітня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 47003561 є протиправними, а тому їх слід скасувати.

Щодо позовних вимог у частині визнання протиправними та скасування постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, суд вказує таке.

Статтею 42 Закону № 1404-VIII визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5 "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження" (далі - Наказ № 2830/5), зокрема, частин першої, другої та дев`ятої розділу І, до видів витрат виконавчого провадження відносяться: виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; послуги за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону № 1404 плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження, державний виконавець наділений повноваженнями винесення постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

При цьому суд звертає увагу, що витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції, друк документів тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника незалежно від виконання рішення боржником у добровільному порядку чи примусовому.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 295/3063/17.

Відтак, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 18 січня 2016 року у виконавчому провадженні № 47003561 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 06 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні № 67012391 є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 50007,93 грн від 08 квітня 2015 року у виконавчому провадженні № 47003561.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 67011667 від 06 жовтня 2021 року з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 47003561 від 08 квітня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 червня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Білогірський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Шевченка, 54, смт. Білогір`я, Хмельницька область, 30200 , код ЄДРПОУ - 34690468)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап