Справа № 640/5099/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5099/20 Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Висоцького А.М. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від "29" вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу коштів, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ «Старокиївський банк» у розмірі 194 749, 37 грн. (договір №06/1239-2014 від 06.06.2014) та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 194 749,37 грн на відшкодування шкоди заподіяної протиправними діями відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про протиправність дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу коштів, розміщених на рахунку останнього, на підставі судових рішень, за якими позивач набув право на виплату гарантованої суми вкладу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від "29" вересня 2021 р. позов задоволено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Старокиївський Банк» у розмірі 194 749, 37 грн (договір №06/1239-2014 від 06.06.2014). Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у межах спірних правовідносин обставин, які перешкоджали б виплаті на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ «Старокиївський Банк» відповідачем не надано. Також суд зазначив, що припинення банку як юридичної особи не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством та судовим рішенням.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що Фонд гарантування є особою публічного права і за відсутності правових підстав не має права вчиняти будь-які дії, що не передбачені законом, або вчиняти їх передчасно (безпідставно), а також що у Фонду не настав обов`язок перед позивачем, відповідно жодної бездіяльності/протиправних дій Фондом стосовно позивача допущено не було, тому вимоги позивача про визнання протиправними дій Фонду, щодо невиплати позивачу суми гарантованого відшкодування, є безпідставними

Також скаржник зазначає, що вимога позивача про стягнення коштів за вкладом Фонду є необґрунтованою та безпідставною, адже по суті така вимога є зобов`язанням перерахувати кошти на конкретну особу, тобто фактично є зверненням стягнення на кошти Фонду, тоді як кошти Фонду не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, скаржник зазначає, що через припинення публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» як юридичної особи вимоги позивача вважаються погашеними й кошти позивача як вкладника Банку не підлягають відшкодуванню Фондом.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк» укладено договір банківського вкладу від 06.06.2014 №06/1239-2014, за умовами якого банк відкриває позивачу (вкладнику) вкладний (строковий) рахунок «надійний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у розмірі 194 749, 37 грн.

Також, між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк» укладено договір банківського рахунку від 02.06.2014 №8361, за умовами якого банк відкриває клієнту банківський поточний рахунок у гривні «рахунок» № НОМЕР_2 та здійснює за ним банківські операції.

На вказаний банківський рахунок позивачем внесені грошові кошти у розмірі 194 749,37 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 17.06.2014 №365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Старокиївський Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2014 №50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» з 18.06.2014 строком на три місяці запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Пантіну Любов Олександрівну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк».

Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014 №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано Публічне акціонерне товариство «Старокиївський Банк».

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2014 №92 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» та призначено Пантіну Любов Олександрівну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2018 у справі №826/18030/14 визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у частині не включення ОСОБА_1 до цього переліку та зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення (зміни) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із зазначенням ідентифікаційних даних позивача за договором банківського строкового вкладу від 06.06.2014 №06/1239-2014.

З метою виконання судового рішення у справі №826/18030/14 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» із заявою від 16.07.2019.

Листом від 25.07.2019 №292/08-02 позивача повідомлено, що до Фонду подано інформацію (зміни та доповнення до переліку вкладників) щодо позивача , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду.

19.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом.

Листом від 14.08.2019 №34-036-14179/19, Фонд повідомив заявника про виконання рішення суду та передачу до Переліку відповідних змін.

Водночас, позивача повідомлено, що Голосіївським районним судом міста Києва винесено ухвалу від 20.07.2017 у справі №752/3185/17, згідно якої в рамках кримінального провадження №0000367 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в ПАТ «Старокиївський Банк».

У зв`язку із викладеним, Фонд повідомив про тимчасове обмеження здійснення витрат гарантованої суми відшкодування, до скасування обставин, що стали приводом для застосування вищезазначених обмежень.

Аналогічний зміст викладений Фондом у листі від 30.08.2019 №34-036-15090/19.

06.09.2019 та 12.09.2019 позивач звернувся до відповідача із заявами, якими повідомив про скасування арешту грошових коштів заявника на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 05.08.2019 у справі №752/14256/18 та просив виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2018 у справі №826/18030/14.

Листом від 23.09.2019 №46-036-16476/19 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача про те, що 17.09.2019 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ПАТ «Старокиївський банк» подано документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, в зв`язку із чим виплата гарантованих сум відшкодування коштів вкладникам банку завершена.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати позивачу гарантованої суми за вкладом у банку протиправними та такими, що порушують його права, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №4452 встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (частина перша статті 11 Закону №4452-VI).

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону №4452-VI. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (частина 1 статті 26 Закону №4452).

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів (частина 2 статті 26 Закону №4452).

Отже, Фонд виконує функцію виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, та, зокрема, вирішує питання про задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку за рахунок майна такого банку.

Закон №4452 диференціює правовідносини, що: 1) виникають між вкладником банку та Фондом щодо відшкодування коштів за вкладами у межах граничної суми виплати за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку боржника та регулюються положеннями розділу V «Гарантії Фонду та відшкодування коштів за вкладами» цього Закону; 2) виникають між вкладником та банком, від імені якого діє уповноважена особа Фонду під час його ліквідації, щодо вимог кредиторів, задоволення яких здійснюється за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, та регулюються положеннями розділу VІІІ «;Ліквідація банків» цього Закону.

Правовідносини щодо отримання вкладником гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми складаються між Фондом та вкладником без участі банку-боржника, та у таких правовідносинах Фонд виконує функції з організації виплати гарантованого державою відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продажу його майна), і у вказаних відносинах у фізичних осіб виникають майнові вимоги не до банку-боржника, що ліквідується, а до держави в особі Фонду.

Разом з тим, у правовідносинах щодо задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку за рахунок майна такого банку, які складаються за участі кредиторів неплатоспроможного банку та самого банку, Фонд виконує функції з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом, зокрема, його ліквідації, із дотриманням встановленого законом порядку ліквідації банків, та у вказаних відносинах майнові вимоги у кредиторів банку виникають до банку-боржника, що ліквідується. При цьому, такі вимоги кредиторів банку задовольняються в порядку та черговості, що визначені статтею 52 Закону, і у разі їх незадоволення через недостатність майна банку такі вимоги вважаються погашеними.

За положеннями частини 4 статті 53 Закону №4452 у день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.

Отже, суб`єктом, відповідальним за забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та відшкодування кожному вкладнику банку гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, є Фонд, який виконує власні спеціальні функції та завдання безпосередньо та/або делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора та ліквідатора неплатоспроможного банку уповноваженій особі Фонду - працівнику Фонду, який діє від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, підзвітний Фонду та несе відповідальність перед Фондом, та за дії якого відповідальність несе Фонд.

Право позивача на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду підтверджено постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2018 у справі №826/18030/14 та не підлягає доказуванню у цій справі в силу частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №823 від 26.05.2016, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно, від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами (пункт 7 Розділу І Положення).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення (пункту 5 Розділу І Положення).

У пункті 3 Розділу III Положення встановлено, що Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

Абзацом 1 пункту 9 Розділу III Положення визначено, що для отримання коштів за результатами розгляду індивідуального звернення до Фонду вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.

Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох місяців (абзац 5 пункту 9 Положення).

За змістом пункту 9 Розділу I Положення Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, обґрунтовуючи відсутність виплати гарантованої суми позивачу, зазначив про наявність обмежень у Фонду щодо коштів вкладника ПАТ «Старокиївський банк».

Так, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20.02.2017 у справі №752/3185/17 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 367 фізичних осіб, розміщених у ПАТ «Старокиївський банк».

Проте, Голосіївським районним судом міста Києва постановлено ухвалу від 05.08.2019 у справі №752/14256/18, якою скасовано арешт коштів позивача на банківському рахунку № НОМЕР_2 та на банківському вкладному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Старокиївський банк», накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20.02.2017 у справі №752/3185/17.

Ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2019 у справі №752/14256/18 оскарженню не підлягає, отже набрала законної сили з моменту підписання суддею.

Матеріали справи свідчать, позивач до заяв від 06.09.2019 та від 12.09.2019 про виплату гарантованої суми додавав копію вказаної ухвали. Тобто, станом на час подачі заяви арешт коштів був скасований та у відповідача не було перешкод, встановлених пунктом 11 частини 4 статті 26 Закону №4452-VI, для відшкодування гарантованої суми коштів за вкладом.

Вказані заяви з доданими до неї документами отримано Фондом 06.09.2019 за вх.№Л-3747/19 та 12.09.2018 за вх.№Л-3858/19, тобто до подання уповноваженою особою Фонду документів державному реєстратору для внесення до ЄДР запису про ліквідацію банку.

Незважаючи на це, відповідач в порушення вимог чинного законодавства допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Старокиївський Банк» у розмірі 194 749, 37 грн. (договір №06/1239-2014 від 06.06.2014).

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у межах спірних правовідносин обставин, які перешкоджали б виплаті на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ «Старокиївський Банк» відповідач не надав.

Доводи скаржника про те, що у зв`язку з припиненням банку як юридичної особи кошти позивача як вкладника Банку не підлягають відшкодуванню Фондом, колегія суддів відхиляє, оскільки така причина не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством та судовим рішенням.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі №200/3647/20-а.

Колегія суддів зауважує, що дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Аналогічна правова позиція висловлена Пленумом Верховного Суду України в постанові від 03.07.2015 №13.

Фонд або його Уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини 2 статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу коштів, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ «Старокиївський банк» у розмірі 194 749,37 грн. (договір №06/1239-2014 від 06.06.2014), та стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 194 749,37 грн за вкладом у ПАТ «Старокиївський Банк» на підставі договору банківського вкладу №06/1239-2014 від 06.06.2014, укладеного між 9801 та публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 140/9163/20.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від "29" вересня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 червня 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко О.Є. Пилипенко