Справа № 320/13942/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м.Київ № 320/13942/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Єжелі А.В.,

за участю:

представника позивача - Розмаша В.І.,

представника відповідача - Бондарчука В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 675 296,16 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 17 126,01 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 2825,79 грн, у тому числі за основним платежем 2 568,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 256,89 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 33 909,52 грн, у тому числі за основним платежем 30 826,83 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3082,69 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 1020,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 340,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 9 419,30 грн, у тому числі за основним платежем 8 563, грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 856,30 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 24.06.2019 № про застосування штрафних санкцій у зв`язку із не своєчасним не нарахуванням єдиного внеску у розмірі 5965,95 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 24.06.2021 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170 грн;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 24.06.2021 №Ф-12901/10-36-07-13/ НОМЕР_1 про сплату недоїмки із єдиного внеску на суму 25 861,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що відповідач під час перевірки помилково дійшов висновку про заниження нею чистого оподаткованого доходу на загальну суму 171 260, 11 грн., що призвело до заниження податку на доходи з фізичних осіб від здійснення нею підприємницької діяльності на суму 30 826,83 грн. Це, в свою чергу, було підставою для всіх подальших нарахувань та штрафних санкцій, здійснених податковим органом. Позивачка вказує, що відповідач помилково трактує норми Податкового кодексу України та вважає, що залишки товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ), придбаних, але нереалізованих ФОП ОСОБА_1 під час здійснення господарської діяльності, після скасування реєстрації її як суб`єкта господарювання, включається до доходів, отриманих ФОП від провадження господарської діяльності, та загального річного оподатковуваного доходу такого платника податку. Проте, на думку позивачки, після скасування реєстрації її як суб`єкта господарювання, ТМЦ залишаються у її власності та не оподатковуються, як на тому наполягає відповідач. А тому подальші нарахування, підставою для яких стали висновки перевіряючих про заниження нею оподатковуваного доходу, є незаконними та безпідставними. Крім того, вказує, що після втрати статусу суб`єкта господарювання у визначеному законодавством порядку, фізична особа не може бути притягнута до відповідальності на підставі Закону України №265/95-ВР, оскільки такі фінансові санкції можуть застосовуватися виключно до суб`єктів господарювання.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Стверджував, що позивачка мала відкоригувати свої податкові зобов`язання на суму залишків ТМЦ шляхом донарахування податку на доходи, оскільки витрати на придбання товару (залишки ТМЦ) були відображені у податковому обліку, а відтак виникає необхідність відображення їх у доході. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі та призначено судове засідання на 07.12.2021.

У судовому засіданні, призначеному на 21.06.2022, представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно наказу від 18.05.2021 № 819-П, виданого Головним управлінням ДПС у Київській області, на підставі п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ, із змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс України, ПК України), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та у зв`язку із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань запису № 02022705 від 26.01.2021 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та з питань нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичною особою - платником податків за період діяльності з 05.11.2018 по 26.01.2021.

Результати перевірки оформлені актом від 31.05.2021 №8012/10-36-07-13/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:

- п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5 п. 177.11 ст. 177 ПК України в частині несвоєчасного подання позивачем декларацій про майновий стан і доходи за 2018 рік;

- п. 44.3 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481 в частині ненадання до перевірки Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність;

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 ст. 177 ПК України в частині заниження суми чистого оподаткованого доходу на загальну суму 171260,11 грн., що призвело до заниження податку на доходи з фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на суму 30 826,83 грн;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України в частині заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 171260,11 грн., що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 2568,90 грн.;

- п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині не своєчасного подання

звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік;

- п.2 Ч.1 ст. 7, ст. 8, Ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження суми доходу з якого відраховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.11.2018 по 26.01.2021 в сумі 171260,11 грн., що призвело до заниження внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з сум доходу від здійснення підприємницької діяльності, на який нараховується єдиний внесок в сумі 25 861, 31 грн.;

- п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215, п. 217.1 ст. 217 ПК України, в частині не декларування акцизного податку із сум реалізації підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в тому числі у мережі громадського харчування на загальну суму 8 563,00 грн.;

- п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), зокрема, реалізований товар по безготівковій та готівковій формі розрахунків за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року, який відсутній у обліку оприбуткування придбаного товару на загальну суму 337648,08 грн.;

- П.1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування послуг» (із змінами та доповненнями), в частині проведення розрахункових операцій із застосуванням платіжних карток без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без роздрукування відповідних розрахункових документів на загальну суму 171260,11грн.

У ході перевірки встановлено, що податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік до контролюючого органу позивачкою подано несвоєчасно (термін подання до 11.02.2019, подано 18.02.2019), чим порушено вимоги пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.11 ст. 177 ПК України.

Також, у відповідності до п. 177.10 ст. 177 ПК України, ФОП зобов`язаний вести облік доходів і витрат від такої діяльності, а саме Книгу обліку доходів і витрат та мати документи первинного обліку, згідно яких формувалась витратна частина. Однак, в порушення норм цієї статті під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано Книгу обліку доходів і витрат.

Також, перевіркою встановлено несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, чим порушено п. 2 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 №435 та зареєстрований в Мінюсті 23.04.2015 №460/26905.

При перевірці достовірності відображених у деклараціях про майновий стан і доходи за 2018-2021 роки сум загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності, податковим органом встановлено заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 доходу в сумі 171 260,11 грн., в тому числі в 2019 році в сумі 63 580,82 грн., в 2020 році в сумі 107 679,29 грн. Такі висновки базуються на тому, що згідно наданих до перевірки первинних документів відповідачем встановлено придбання алкогольних напоїв в 2019 році на суму 295 401,59 грн., в 2020 році -332 962,56 грн., однак у ФОП ОСОБА_1 відсутні залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2019 р., 31.12.2019 р., 01.01.2020 р., 31.12.2020 р., що свідчить про реалізацію ТМЦ без відображення в податковому обліку на суму 107 679,29 грн, що є порушенням п. 177.2 ст. 177 ПК України.

Заниження чистого оподатковуваного доходу в сумі 171 260,11 грн. призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на суму 30826,83 грн., заниження військового збору на суму 2568,90 грн., не сплату на зазначену суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 25861,31 грн., заниження акцизного податку на загальну суму 8 563,00 грн.

Також, під час перевірки відповідач дійшов висновку про реалізацію товару на суму 171 260,11 грн. (залишки ТМЦ) без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без роздрукування відповідних розрахункових документів.

Крім того, у акті перевірки зазначено про відсутність залишків ТМЦ у позивачки на 01.01.2019 та 01.01.2020 роки, що свідчить про реалізацію товару у 2019 році на суму 91335,73 грн. та у 2020 році на суму 246312,35 грн. (дана сума вираховувалася шляхом реалізації товару з націнкою 12 %). Зазначене порушення пов`язане з заниженням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 доходу в сумі 171 260,11 грн.

За наслідком перевірки податковим органом винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 675 296,16 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 26.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 17 126,01 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 2825,79 грн, у тому числі за основним платежем 2 568,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 256,89 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 33 909,52 грн, у тому числі за основним платежем 30 826,83 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3082,69 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 1020,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 340,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 9 419,30 грн, у тому числі за основним платежем 8 563, грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 856,30 грн;

- рішення від 24.06.2019 № про застосування штрафних санкцій у зв`язку із не своєчасним не нарахуванням єдиного внеску у розмірі 5965,95 грн;

- рішення від 24.06.2021 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170 грн;

- вимогу про сплату боргу від 24.06.2021 №Ф-12901/10-36-07-13/ НОМЕР_1 про сплату недоїмки із єдиного внеску на суму 25 861,31 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями, позивачка подала скаргу до ДПС України, за результатами якої від Державної податкової служби України 02.10.2021 було отримано рішення від 09.09.2021 №7827/Ж/99-00-06-02-01-09, якою скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення про застосування штрафних санкцій від 24.06.2021 № скасовано та відкликано у зв`язку з винесенням не за встановленою формою, а решту рішень - без змін.

Не погоджуючись з висновками та рішеннями за наслідками перевірки, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 177.1 ст. 177 ПКУ доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПКУ об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно із п. п. 177.3.1. п. 177.3 ст. 177 ПКУ не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

У відповідності до п. 177.4 цієї статті до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать, зокрема, витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Згідно з п. 177.10 цієї статті фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Статтею 46 ПКУ передбачено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п. 177.5 ст. 177 ПКУ фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені ПКУ для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

У відповідності до п. 120.1 ст. 120 ПКУ неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до п. 12 ст. 3 ЗУ №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до ст. 17 ЗУ №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції.

Відповідно ст. 20 ЗУ №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено у ході розгляду справи, під час проведення перевірки відповідачем встановлено несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, що є порушенням п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5 п. 177.11 ст. 177 ПК та п. 2 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 №435 та зареєстрований в Мінюсті 23.04.2015 №460/26905.

Обґрунтованих заперечень з приводу даного порушення ні представником позивача, ані у позовній заяві не наведено.

А тому, позовні вимоги в частині скасування рішення від 24.06.2021 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170 грн. та податкового повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 340,00 грн., не підлягають задоволенню, оскільки є правомірними та законними.

Не підлягають також позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 1020,00 грн., яким застосовано штрафні санкції за порушення Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481 в частині ненадання до перевірки Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, оскільки під час розгляду справи позивачкою не надано доказів надання Книги обліку доходів і витрат під час перевірки перевіряючим.

У судовому засіданні представник позивачки стверджував, що Книга обліку доходів і витрат позивачкою велась в електронному вигляді, однак доказів її наявності чи її копії суду не надав, а тому суд вважає доведеним факт її відсутності на момент проведення перевірки.

Щодо висновків податкового органу про заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 доходу в сумі 171 260,11 грн., в тому числі в 2019 році в сумі 63 580,82 грн., в 2020 році в сумі 107 679,29 грн., суд зазначає, що цей висновок базується на тому, що згідно наданих до перевірки первинних документів відповідачем встановлено придбання алкогольних напоїв в 2019 році на суму 295 401,59 грн., в 2020 році -332 962,56 грн., однак у ФОП ОСОБА_1 відсутні залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2019 р., 31.12.2019 р., 01.01.2020 р., 31.12.2020 р., що свідчить про реалізацію ТМЦ без відображення в податковому обліку на суму 107 679,29 грн, що є порушенням п. 177.2 ст. 177 ПК України.

Тобто, на думку відповідача, після припинення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 зобов`язана була відкоригувати витрати на придбання товару, який залишився на момент скасування реєстрації її як суб`єкта господарювання шляхом включення залишків ТМЦ до доходів, отриманих ФОП від провадження господарської діяльності, та загального річного оподатковуваного доходу такого платника податку.

У зв`язку з цим, податковий орган вважає, що позивачкою занижено податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний внесок, акцизний податок.

Однак, суд вважає такі висновки податкового органу помилковими та безпідставними, оскільки норми діючого ПКУ не передбачають обов`язку після скасування реєстрації суб`єкта господарювання коригувати валові витрати на придбання товару, який залишається нереалізованим, шляхом донарахування доходу.

При цьому, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV зі змінами та доповненнями підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Враховуючи вищевикладене, залишки товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ), придбаних, але нереалізованих ФОП під час здійснення господарської діяльності, після скасування реєстрації такого суб`єкта господарювання залишаються у власності платника податку. При цьому вартість таких залишків не включається до доходів, отриманих ФОП від провадження господарської діяльності, та загального річного оподатковуваного доходу такого платника податку.

Більш того, роз`яснення з цього приводу опубліковані на офіційному сайті Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ( https://uteka.ua/ua/publication/news-14-ezhednevnyj-buxgalterskij-obzor-39-flp-news-02-060821).

Під час розгляду справи представник позивачки стверджував, що залишок ТМЦ позивачкою надавався до перевірки у вигляді Переліку №1 (цигарки) та Переліку №2 (алкоголь), на підтвердження чого надав до суду копію опису документів, які були надані для перевірки, на яким міститься підпис посадової особи відповідача.

А відтак, висновки податкового органу про заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 доходу в сумі 171 260,11 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на суму 30826,83 грн., заниження військового збору на суму 2568,90 грн., не сплату на зазначену суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 25861,31 грн., заниження акцизного податку на загальну суму 8 563,00 грн., є безпідставними та помилковими.

Крім того, висновки про заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 доходу в сумі 171 260,11 грн., лягли в основу встановленого порушення щодо реалізації товару на суму 171 260,11 грн. (залишки ТМЦ) без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без роздрукування відповідних розрахункових документів. Також, у зв`язку з зазначеним порушенням, відповідачем зроблено висновок про реалізацію товару у 2019 році на суму 91335,73 грн. та у 2020 році на суму 246312,35 грн. (дана сума вираховувалася шляхом реалізації товару з націнкою 12 %).

Однак, оскільки суд вважає безпідставними висновки відповідача про заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 доходу в сумі 171 260,11 грн., то решта висновків відповідача є похідними від встановленого порушення, а відтак є також необґрунтованими та безпідставними.

А відтак, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 675 296,16 грн., податкового повідомлення-рішення від 26.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 17 126,01 грн., податкового повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 2825,79 грн, у тому числі за основним платежем 2 568,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 256,89 грн., податкового повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 33 909,52 грн, у тому числі за основним платежем 30 826,83 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3082,69 грн., податкового повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 9 419,30 грн, у тому числі за основним платежем 8 563, грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 856,30 грн., рішення від 24.06.2019 № про застосування штрафних санкцій у зв`язку із не своєчасним не нарахуванням єдиного внеску у розмірі 5965,95 грн., вимоги про сплату боргу від 24.06.2021 №Ф-12901/10-36-07-13/ НОМЕР_1 про сплату недоїмки із єдиного внеску на суму 25 861,31 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що документальна позапланова виїзна перевірка проводилась у зв`язку із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , тобто на момент здійснення перевірки ФОП ОСОБА_2 припинила свою діяльність, а тому відповідальність за порушення вимог Закону України №265 повинна нести виключно фізична особа-підприємець, а не фізична особа, як на тому наполягає податковий орган.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 11.12.2018 у справі №813/2113/16.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно квитанції №9 від 28.10.2021 позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 7718 грн з розрахунку 1% від 771 933,09 грн (ціни позову).

Враховуючи часткове задоволення позову на загальну суму 770 403, 09 грн, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати у розмірі 7704,03 грн (1% від 770 403,09 грн) за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 675 296,16 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2021 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 17 126,01 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 2825,79 грн, у тому числі за основним платежем 2 568,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 256,89 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 33 909,52 грн, у тому числі за основним платежем 30 826,83 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3082,69 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2021 № про визначення грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 9 419,30 грн, у тому числі за основним платежем 8 563, грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 856,30 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 24.06.2019 № про застосування штрафних санкцій у зв`язку із не своєчасним не нарахуванням єдиного внеску у розмірі 5965,95 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 24.06.2021 №Ф-12901/10-36-07-13/ НОМЕР_1 про сплату недоїмки із єдиного внеску на суму 25 861,31 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5А) судовий збір у сумі 7704 грн. (сім тисяч сімсот чотири грн.) 03 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 23 червня 2022 р.