Справа № 520/1558/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 червня 2022 року № 520/1558/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 30.06.2021 року №М-4-32859/1-21 про продаж земельної ділянки комунальної власності площею 1570 м.кв, кадастровий номер :10:002:0043, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відшкодувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської міської ради моральну шкоду у розмірі 10000000 (десять мільйонів) грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 30.06.2021 року №М-4-32859/1-21 про продаж земельної ділянки комунальної власності площею 1570 м.кв, кадастровий номер :10:002:0043, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Ухвалу суду від 31.01.2022 року було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, відповідач правом подання до суду відзиву на позов, заяви про визнання позову або заяви про продовження строку на подання відзиву на позов до суду не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 03.04.2019 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижовою Н.А. реєстраційний номер 395 та 397, на праві спільної часткової власності є співвласником 1/10 частки нежитлових приміщень №18 -:-24, 36-:-42, II, III, VI, VII, загальною площею 381,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 31003857), а також нежитлових приміщень 1, 1б,2-:-12, 12а, 13, 13а, 14, 28-:-35, V, VI, загальною площею 343,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 31002853), в нежитловій будівлі літ. "А-1", розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці комунальної власності площею 0,157 га кадастровий номер :10:002:0043 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 14584522).

Зазначене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нepухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 295888462, дата та час формування 23.01.2022 року, 12:56:06).

Під час розгляду справи встановлено, що 30.06.2021 року позивачем до Харківської міської ради подано заяву (клопотання) М-4-32859/1-21 про продаж земельної ділянки комунальної власності площею 1570 м.кв, кадастровий номер :10:002:0043, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення: для експлуатації та обслуговування будівлі магазину з прибудовами; надано згоду на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додано: а) документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, розташоване на цій земельній ділянці; б) копія заяви, згідно з якою співвласник нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, надає ОСОБА_1 згоду на викуп мною земельної ділянки в) копія паспорту та індивідуального податкового номеру. Надано свою згоду на обробку персональних даних.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач в супереч положенням Земельного кодексу України не здійснив розгляд поданої заяви (клопотання) ОСОБА_1 з вхідним №М-4-32859/1-21 від 30.06.2021 про продаж земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :10:002:0043, що свідчить про допущення останнім протиправної бездіяльності.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України гарантується, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу. Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

З аналізу вищевикладеної норми вбачається, що остання передбачає виключний перелік підстав для відмови у продажу земельної ділянки.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Земельного кодексу України рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

При цьому, приписами ч.8 ст. 128 Земельного кодексу України визначено, що ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться суб`єктами господарювання, які є суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до закону, на замовлення органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Ціна земельної ділянки площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд визначається за нормативною грошовою оцінкою, вказаною в технічній документації. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки. Сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про те, що нормами діючого законодавства визначено послідовний алгоритм дій під час продажу земельних ділянок державної або комунальної власності на підставі цивільно-правових договорів, який передбачає подання зацікавленою особою відповідного клопотання (заяви) з необхідними документами та розгляд цього клопотання уповноваженим органом в місячний строк з прийняттям рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, чи рішення про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем було подано до Харківської міської ради було подано заяву (клопотання) від 29.06.2021 року, яку було зареєстровано 30.06.2021 року за №М-4-32859/1-21, про продаж земельної ділянки, проте доказів розгляду зазначеної заяви (клопотання) матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Харківської міської ради щодо розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 30.06.2021 року №М-4-32859/1-21 про продаж земельної ділянки комунальної власності площею 1570 м.кв, кадастровий номер :10:002:0043, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, з огляду на обставини справи та встановлення судом порушення прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Харківської міської ради вчинити дії щодо розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 30.06.2021 року №М-4-32859/1-21 про продаж земельної ділянки комунальної власності площею 1570 м.кв, кадастровий номер :10:002:0043, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Стосовно позовних вимог позивача про відшкодування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської міської ради моральну шкоду у розмірі 10000000 (десять мільйонів) грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не доведено, в чому безпосередньо полягає завдана моральна шкода, та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003) про визнання протиправною бездіяльності та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 30.06.2021 року №М-4-32859/1-21 про продаж земельної ділянки комунальної власності площею 1570 м.кв, кадастровий номер :10:002:0043, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Харківську міську раду вчинити дії щодо розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 30.06.2021 року №М-4-32859/1-21 про продаж земельної ділянки комунальної власності площею 1570 м.кв, кадастровий номер :10:002:0043, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.