Справа № 520/1767/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

23 червня 2022 року № 520/1767/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не застосування з 29.01.2020р. по 01.07.2020р. при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704;

- зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України здійснити з 29.01.2020р. по 01.07.2020р. ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, інших складових грошового забезпечення) шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704. з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року прийнято справу до розгляду, відкрито спрощене провадження.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнім вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина 1470) з ідентифікаційним номером 14321937, не була останнім місцем військової служби позивача, що також самостійно підтверджується і позивачем у позовній заяві. Також, представником відповідача зазначено, що останнім місцем служби позивача був Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України. Отже, представником відповідача із посиланням на приписи п.293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній служби України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2019 року №1115/2009, та п. 13 глави 10 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2017 року №468, Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України не може бути уповноважене на здійснення таких виплат, навіть якщо буде встановлено, що позивач має право на здійснення перерахунку певних виплат. Крім того, на даний час у відповідача не передбачені кошти для здійснення виплат минулих бюджетних періодів особам, які вибули для подальшого проходження служби до інших військових частин.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується бездіяльність Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не застосування з 29.01.2020р. по 01.07.2020р. при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704.

Водночас, суд зазначає, що наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.07.2020 року № 445-ОС позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення регіонального управління як такого, який вибуває для подальшого проходження військової служби до 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України.

Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач) нараховувало позивачеві грошове забезпечення за період з 29.01.2020 року по 01.07.2020 року.

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки про проходження військової служби полковника ОСОБА_1 №1658 в подальшому у період з 01.07.2020 року по 03.11.2020 року позивач перебував на посаді начальника І окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України.

Відтак, у період з 01.07.2020 року позивач перебував у списках І окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України.

Водночас, позивач був наказом начальника Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора І. Момота №271-03 від 14.06.2021 року виключений із списків особового складу з 17.06.2021 року.

Тобто враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що останнім місцем проходження служби позивача було проходження служби в лавах Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що у період з 29.01.2020 року по 01.07.2020 року позивач перебував у списках особового складу Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та вибув до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора І. Момота для подальшого проходження служби.

Згідно з пунктом 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року № 1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Державної прикордонної служби України розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням. У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Державної прикордонної служби України, у якому проходив службу цей військовослужбовець.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Державної прикордонної служби України за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Також, суд зазначає, що згідно приписів пункту 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.05.2008 року № 425 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, виходячи із загальних положень трудового законодавства, саме на власника (роботодавця) покладено обов`язок провести повний розрахунок із працівником належних йому до виплати грошових сум у зв`язку з його звільненням.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що здійснення розрахунку за всіма видами матеріального та фінансового забезпечення за всі періоди проходження служби здійснюється у разі звільнення особи з військової служби. При цьому, нарахування та виплата відповідних сум здійснюється за останнім місцем служби, тобто органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків особового складу, у зв`язку із звільненням з військової служби.

При цьому, матеріали справи свідчать на користь того, що позивач був виключений зі списків особового складу Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України не у зв`язку із звільненням, а у зв`язку із переведенням для подальшого проходження служби до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора І. Момота для подальшого проходження служби.

Відповідно до положень ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність у суду згоди позивача на заміну відповідача на належного, суд приходить до висновку про наявність підстав для залучення до участі у справі співвідповідача Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч.6 ст.48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Керуючись ст.ст. 48, 240-241, 243, 248, 250, 257-262, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Залучити в якості другого відповідача Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора І. Момота (, 19601, Черкаська обл., м. Черкаси, сел. Оршанець, вул. Підполковника Красніка, буд.1) до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Направити другому відповідачу копію ухвали, копію позовної заяви та роз`яснити, що він має права і обов`язки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Зобов`язати другого відповідача надати до суду усі наявні у нього докази, що стосуються обставин, викладених в адміністративному позові позивачем, а також запропонувати співвідповідачу у разі невизнання адміністративного позову подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали відзив до позову та докази на обґрунтування цього відзиву з дотриманням вимог ст. 162 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Мельников Р.В.