Справа № 520/17995/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 р. Справа № 520/17995/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Служби безпеки України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.11.2021 року у справі № 520/17995/21

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Служби безпеки України які полягають у виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року;

- зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року, із нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 520/17995/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Служби безпеки України які полягають у виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року.

Зобов`язано Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 520/17995/21 скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що з урахуванням відсутності видатків на проведення індексації грошового забезпечення, він, як головний розпорядник бюджетних коштів, не мав правових підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивача поза межами видатків державного бюджету, та здійснював їх у межах наявного фінансового ресурсу.

Оскільки зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, після яких базовим періодом (місяцем) для нарахування індексації став місяць підвищення тарифних ставок (окладів), були внесені постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013, яка набрала чинності 15.12.2015 року, то базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, є місяць в якому набула чинності зазначена постанова, тобто грудень 2015 року, а не січень 2008 року.

За вказаних обставин, без нормативно-правового обґрунтування та відповідного фінансового асигнування, відповідач не вправі проводити індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року.

Для проведення подальшої індексації грошового забезпечення, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (посадового окладу), тобто з 01.03.2018 року - з дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було затверджено нові умови грошового забезпечення військовослужбовців, у тому числі Служби безпеки України.

Разом з тим, з огляду на приписи абз. 2 п. 1-1 Порядку №1078, оскільки величина індексу споживчих за період з березня 2018 року, перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка, лише у жовтні 2018 року, вважає, що індексація грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березня 2018 року, підлягає проведенню лише з грудня 2018 року.

Водночас, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі № 520/10779/2020, відповідачем позивачеві було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року, із застосуванням базового місяця - березня 2018 року.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу в органах Служби безпеки України та був звільнений у запас та виключений зі списку особового складу з 26.12.2019 року.

Вважаючи, що при звільненні з військової служби йому не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 року по 01.12.2018 року включно, позивач звернувся до відповідача з приводу вказаного питання із відповідною заявою, на яку отримав відповідь за № 21/2/2-2-12/5 від 23.07.2020 року про відмову у виплаті індексації грошового забезпечення за вказаний період, з посиланням на відсутність механізму її нарахування та виплати, та відсутність фінансових ресурсів для її виплати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі № 520/10779/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволений частково.

Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року, та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року.

Зобов`язано Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року, та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 року у справі № 520/10779/2020, вищевказане рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі № 520/10779/2020 скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності Служби безпеки України, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року, та зобов`язання Служби безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року.

В цій частині прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 по справі № 520/10779/2020 залишено без змін.

Згідно платіжного доручення № 3154 від 29.04.2021 року, Державною казначейською службою України, як платником, ОСОБА_1 , як отримувачу, були перераховані грошові кошти у сумі - 4798,50 грн. - призначення платежу: добровільне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 12.10.20 у справі №520/10779/2020 в/сл. За 04.21 р. 3921,62 грн., к. ПДФО 876,88 грн.

Згідно представленої Службою безпеки України довідкової інформації щодо розрахунку індексації співробітнику ОСОБА_1 , від 18.10.2021 року № 21/2/2-1294 за період з 01.01.2016 року по 01.12. 2018 року, за період з січня 2016 року по листопад 2018 року загальна сама індексації становить - 4871,57. За період з березня 2018 року по листопад 2018 року сума індексації за кожен місяць має показник - 0,00. Березень 2018 року має позначку «базовий».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а тому не надає оцінку судовому рішенню в частині відмови у задоволенні позовних вимог, яка у даному випадку сторонами не оскаржується.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, визначені Законом «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ).

У статті 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частинами першою-другою статті 5 Закону №1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-ХІІ).

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється, зокрема, у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів (ч. 6 ст. 5 Закону України № 1282-ХІІ).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

З метою реалізації Закону №1282-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (в редакції, яка діяла до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 р.) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 року внесено зміни в абзац 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, та цифри «101» замінено цифрами 103 .

Абзац 2 пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 р. - застосовується з 01.01.2016 р.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 01.12.2015 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015 р.), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до п. 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 р. (до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 р.), базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013) були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок № 1078, у зв`язку із чим, з 15.12.2015 р. вступили в дію нові правила індексації заробітної плати, які в силу п. 6 вказаної Постанови № 1013, застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Так, відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Тобто, з прийняттям постанови № 1013 від 09.12.2015 р. змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 р., та втратила чинність 01.03.2018 р. (далі - Постанова №1294), було встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям вищевказаної Постанови №1294, базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, є січень 2008 року.

При цьому, абзацом 5 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідачем не заперечується, що наступне підвищення розміру тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, відбулось згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, якою затверджено нову схему тарифних розрядів посадових окладів військовослужбовців, у тому числі Служби безпеки України.

Доказів того, що з дати підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2007 р. № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 р., до дати підвищення розміру тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 р., було прийнято інші рішення, на підставі яких відбувались підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, а ні до суду першої інстанції, а ні до апеляційного суду, відповідачем також не представлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, базовим місяцем має бути січень 2008 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за вищевказаний період має бути місяць, в якому набула чинності Постанова №1013 від 09.12.2015 року, тобто грудень 2015 року, оскільки, як було зазначено вище, базовим місяцем є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (посадових окладів), що у даному випадку, відбулось у зв`язку із прийняттям Постанови від 07.11.2007 р. №1294 яка набрала чинності 01.01.2008 р.

Відповідач повинен застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача, оскільки з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, затверджені порядком № 1078.

Така правова позиція узгоджується з позицією наведеною Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а.

Перевіряючи в контексті наведеного, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Служби безпеки України які полягають у виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року, з урахуванням доводів наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що судове рішення не містить обґрунтування встановлення судом першої інстанції обставин того, що за вказаний період індексація грошового забезпечення позивача відповідачем була виплачена із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березня 2018 року, а також посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, виходячи з доводів апеляційної скарги, відповідач вважає, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.06.2016 року по 28.02.2018 року включно, має бути грудень 2015 року.

Разом з тим, жодних доказів/даних про те, який базовий місяць був застосований відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачу індексації за вказаний період, відповідачем не представлено.

Водночас, оскільки доказів того, що виплата індексації грошового забезпечення позивача, за період з 01.06.2016 року по 28.02.2018 року, була проведена не з урахуванням як базового місяця березня 2018 року, відповідачем суду апеляційної інстанції також не представлено, та доказів зворотного не містять і матеріали справи, колегія суддів, з урахуванням правил ст. 77 КАС України, за якими у даному випадку обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, приходить до висновку про те, що такі повідомлені позивачем обставини відповідачем не спростовано.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, а також погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Служби безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, з приводу доводів апеляційної скарги стосовно відсутності у відповідача видатків на проведення індексації грошового забезпечення позивача, з огляду на що, він не мав правових підстав для її проведення поза межами державного бюджету, та здійснював її у межах наявного фінансового ресурсу, тобто діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 8 листопада 2005 року у справі Кечко проти України (пункт 23, заява №63134/00) вказав: якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Отже, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №822/1731/16.

Крім того, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як було зазначено вище, 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було підвищено розмір тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, та затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, що в силу наведених вище норм Порядку №1078, свідчить про те, що з 01.03.2018 року базовим місяцем при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення військовослужбовцям є березень 2018 року.

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач не заперечує зазначених обставин, разом з тим, з посиланням на приписи абз. 2 п. 1-1 Порядку №1078, вказує, що індексація грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березня 2018 року, підлягає проведенню у даному випадку лише з грудня 2018 року.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 1-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадяться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Отже, з наведеного слідує, що перш ніж досліджувати правильність обчислення нарахованої індексації (застосування базового місяця при її нарахуванні), слід встановити чи перевищувала величина індексу споживчих цін поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка у спірний період.

Так, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%.

Отже, лише у жовтні 2018 року було перевищено поріг індексації у 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100).

Вказані відсоткові показники індексу інфляції за жовтень 2018 року були опубліковані у листопаді 2018 року, що з огляду на наведені вище приписи п. 1-1 Порядку №1078, свідчать про те, що індексацію слід проводити з 01 грудня 2018 року, як першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Служби безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що аналогічні дані показників величини індексу споживчих цін відносно порогу індексації, містяться також в представленій відповідачем довідковій інформації щодо розрахунку індексації співробітнику ОСОБА_1 , № 21/2/2-1294 від 18.10.2021 року, згідно із якою, за період з 01.03.2018 року, величина індексу споживчих цін перевищила встановлений у 103 відсотка поріг індексації, лише у жовтні 2018 року, досягнувши 103,7%, та як вбачається зі змісту вказаної довідки, за період з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року сума індексації за кожен місяць має показник - 0,00. При цьому березень 2018 року має позначку - «базовий».

Водночас, стверджуючи про відсутність у позивача права на одержання індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року із застосуванням базового місяця березня 2018 року, відповідач в апеляційній скарзі одночасно повідомляє про те, що на виконання судового рішення від 12.10.2020 року у справі № 520/10779/2020, ним, згідно платіжного доручення № 3154 від 29.04.2021 року, було виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року, із застосуванням базового місяця - березня 2018 року.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що враховуючи питання права, що лежить в основі спору по цій справі, спірним у цій справі є питання наявності у відповідача обов`язку щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно, із застосуванням конкретного базового місяця - березня 2018 року. Рішенням суду від 12.10.2020 року у справі № 520/10779/2020 було встановлено наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача, яка полягала у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року, із зобов`язанням відповідача провести нарахування та виплату останньої, при цьому питання про те, який базовий місяць підлягає застосуванню відповідачем при розрахунку такої індексації, судом не вирішувалось.

За встановлених же у цій справі обставин, встановлено, що правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року з урахуванням базового місця березня 2018 року, відсутні.

Отже, наведені в апеляційній скарзі вищевказані обставини, у даному випадку не мають правового значення, оскільки не впливають на спірні у цій справі правовідносини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 520/17995/21 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Служби безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум, підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення у відповідній частині, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 520/17995/21 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Служби безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - березень 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 520/17995/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Кононенко З.О.