Справа № 580/1941/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 червня 2022 року справа № 580/1941/22 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання Глийової В. Г.,

представника позивача Цибаня В. І. (за посвідченням),

представника відповідача Панченка В. В. (за самопредставництвом),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання Черкаської міської ради про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України та Управління охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації до Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України та Управління охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації до Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 13.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

06.06.2022 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивач обґрунтовує наявність підстав для звернення до суду неналежним виконанням Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації повноважень у спірних правовідносинах. Водночас, вказані органи не мають повноважень щодо контролю, нагляду за виданням Черкаською міською радою містобудівної документації. Відтак, відповідач вважає, що у позивача відсутнє право на звернення з даним позовом до суду.

Усною ухвалою суду від 07.06.2022, занесеною до протоколу підготовчого засідання, відкладено розгляд даної адміністративної справи до 09 год 30 хв 16.06.2022.

У судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 16.06.2022 прибули представники сторін.

Представник позивача у підготовчому засіданні просив у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.

Представник відповідача вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, оцінивши доводи поданої заяви та дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Термін суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб`єктного складу, а із суті спору. Так, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку слід розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

З аналізу наведених норм вбачається, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав і свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов`язком доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, яка вважає порушеними свої права, свободи чи інтереси, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові або службові особи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 53 КАС України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що даний позов поданий Заступником керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України та Управління охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації.

Щодо питання суб`єкта, який уповноважений здійснювати функції захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, суд зазначає про таке.

Органами уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної Державної адміністрації, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 41-1 України Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами і містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Згідно частини 3 статті 41-1 України Про регулювання містобудівної діяльності метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів; 6) використовують відомості електронної системи.

Відповідно до Положення Про Державну інспекцію архітектури та містобудування України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 №1340 Державна інспекція архітектури та містобудування України здійснює в межах повноважень, визначених законом, державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

З викладеного слідує, що діяльність органу місцевого самоврядування щодо затвердження містобудівної документації є об`єктом контролю у сфері містобудівної діяльності, який в силу законодавства уповноважені здійснювати органи архбудконтролю.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №810/2509/17.

Відповідно до частини 1 статті 32 «Про охорону культурної спадщини» з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій та об`єктів всесвітньої спадщини визначаються зони охорони (охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару) і буферні зони. Межі та режими використання зон охорони визначаються науково-проектною документацією, що складається за результатами проведених досліджень. Рішення про затвердження науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зони охорони приймається: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, - щодо зон охорони пам`яток національного значення, історико-культурних заповідників державного значення, історико-культурних заповідних територій; органом охорони культурної спадщини Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями - щодо пам`яток місцевого значення; історико-культурних заповідників місцевого значення.

Відповідно до пп. 6 п. 5 Положення про управління культури та охорони культурної спадщини, затвердженого розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 28.03.2017 №136 (у редакції розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 28.12.2020 №808) Управління забезпечує в межах своїх повноважень надання організаційно-методичної і допомоги та здійснення координації діяльності підприємств, установ і організацій, у сфері охорони культурної спадщини.

Таким чином, Управління охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації є спеціально уповноваженим органам державної влади на які покладено повноваження щодо надання організаційно-методичної і допомоги та здійснення координації діяльності підприємств, установ і організацій, у сфері охорони культурної спадщини.

Отже посилання відповідача на відсутність у Державної інспекції архітектури та містобудування України та Управління охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації повноважень щодо контролю, нагляду за виданням Черкаською міською радою містобудівної документації є необґрунтованим та спростовуються вищевикладеним.

Щодо наявності підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у спірних правовідносинах, суд зазначає про таке.

Статтею 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Судом встановлено, що 15.02.2022 Черкаська окружна прокуратура в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління культури та охорони Культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації надіслала запити щодо вивчення питання про відповідність вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності та охорони культурної спадщини рішення Черкаської міської ради від 13.05.2021 № 5-318 Про Затвердження містобудівної документації «Внесення змін до Генерального флану міста Черкаси (Актуалізація) у частині земельної ділянки площею 0,5431 га кадастровий номер :03:027:0024, за адресою вул. Гагаріна, 60, м. Черкаси.

Згідно відповіді Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 18.02.2022 №02/01-03.01-09/223/02/01-03.01-09/3977 вказане рішення прийняте без затвердженого історико-архітектурного опорного плану, що є прямим порушенням вимог 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 92, питання щодо вжиття заходів представницького характеру не вирішувалося.

Відповідь на запит позивача станом на 30.03.2022 від Державної інспекції архітектури та містобудування України до окружної прокуратури не надходила.

З огляду на викладене, факт не звернення до суду уповноваженого суб`єкта з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує і свої повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у заступника керівника Черкаської окружної прокуратури виникли підстави для звернення до суду з даним позовом в порядку статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Отже, клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Черкаської міської ради про закриття провадження в адміністративній справі №580/1941/22 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 21 червня 2022 року.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ