Справа № 318/1736/20 (2-а/318/4/2021)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 318/1736/20 (2-а/318/4/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2021 року (головуючий суддя Васильченко В.В.)

у справі № 318/1736/20 (2-а/318/4/2021)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо не розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за самовільне використання земельної ділянки площею 1.34 га;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянути адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за самовільне використання земельної ділянки площею 1.34 га і прийняти рішення про закриття адміністративного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №768/0/92-19-ДК/0185/По/08/01/-19 від 24 жовтня 2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП. Вказана постанова скасована рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12.03.2020 у справі № 318/2377/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020. Однак, станом на час звернення до суду відповідач адміністративну справу щодо ОСОБА_1 не розглянув і не закрив.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо не розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол №768/0/92-19-ДК/0199/П/07/01/-19 від 27 вересня 2019 року).

Направлено справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол № 768/0/92-19-ДК/0199/П/07/01/-19 від 27 вересня 2019 року) на новий розгляд до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

У задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області прийняти рішення про закриття адміністративного провадження по справі відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок недотримання відповідачем процедури провадження у справі про адміністративне правопорушення позивач не мав змоги належним чином і у повному обсязі реалізувати свої права, окрім іншого, подавати пояснення та заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, а також докази на підтвердження обставин, які пом`якшують відповідальність, і такі документи відповідачем не досліджувались і не враховувались під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 , що свідчить про наявність підстав для направлення вказаної справи на новий розгляд до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, яке уповноважене оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обраний ОСОБА_1 спосіб задоволення позовних вимог, за даних конкретних умов, є виправданим і обґрунтовано обумовлений необхідністю повного захисту прав позивача, про який він просив, а також узгоджується з повноваженнями адміністративного суду, наданими процесуальним законом, чинним станом на час ухвалення остаточного судового рішення у цій справі по суті спору.

При цьому, суд першої інстанції також дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про закриття адміністративного провадження, оскільки відповідно до ст.284 КУпАП вказане питання вирішує орган (посадова особа), який розглядає справу про адміністративне правопорушення. У відповідності до вимог ст. 245 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи не відноситься прийняття рішення щодо закриття провадження по нерозглянутій справі про адміністративне правопорушення, тим паче, що питання стосовно цієї правової вимоги вже було вирішено судом першої інстанції у своєму рішенні від 12.03.2020 у справі №318/2377/19.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована, у тому числі тим, що 24.10.2019 справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вже була розглянута, адже головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за використанням та охороною земель Мізерною Оленою Анатоліївною розглянуто протокол від 27.09.2019 №768/0/92-19-ДК/0199П/07/01/-19, складений відносно ОСОБА_1 . За результатами розгляду вказаного протоколу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2019 №768/0/92-19-ДК/0185По/08/01/-19, якою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про безпідставність та недоведеність висновку суду першої інстанції щодо не розгляду відповідачем справи відносно ОСОБА_1 .

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, в поданому суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване, а також просить розглянути справу без його участі.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином. Відповідач просить відкласти розгляд справи у зв`язку з введенням в країні воєнного стану і неможливістю здійснення функцій і повноважень в повному обсязі через те, що на території Запорізької області ведуться активні бойові дії.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення означеного клопотання з огляду на його необґрунтованість, оскільки відповідачем не наведено об`єктивних причин неможливості прийняття участі в розгляді справи, які були б пов`язані саме з запровадженим воєнним станом, а також враховуючи фактичну ситуацію, що склалась станом на сьогодення і те, що місцезнаходженням відповідача є м. Запоріжжя.

За наведених обставин відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 27 вересня 20219 року посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області складено протокол про адміністративне правопорушення №768/0/92-19-ДК/0199П/07/01/-19 яким встановлено, що 23 вересня 2019 року гр-н ОСОБА_1 не маючи правовстановлюючих документів самовільно займає земельні ділянки орієнтовною площею 1,34 га, які знаходяться на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за адресами: АДРЕСА_1 (землі запасу); за межами населених пунктів (землі сільськогосподарського призначення). ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній, проте давати пояснення та підписувати протокол відмовився, про що свідчать відповідні записи у графах вищезазначеного протоколу.

В протоколі також було зазначено, що, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год. 00 хв. 10 жовтня 2019 року у приміщенні Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Протокол направлений на адресу ОСОБА_1 02.10.2019 поштою за номером відправлення 395, отриманий ним особисто 04.10.2019.

07 жовтня 2019 на адресу відповідача надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області клопотання задоволено, повідомлено, що розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 24 жовтня 2019 року в приміщенні Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, за адресою: вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, каб. 83.

Означене повідомлення для ОСОБА_1 направлено 18.10.2019 поштою за номером відправлення № 428, згідно даних «Укрпошти» вручене адресату 21.10.2019.

24.10.2019 державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2019 № 768/0/92-19- ДК/0185По/08/01/-19, якою визнано винним громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана постанова оскаржена ОСОБА_1 в судовому порядку і рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12.03.2020 у справі № 318/2377/19, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду 26 травня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову №768/0/92-19-ДК/0185/По/08/01/-19 від 24.10.2019, що винесена Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області Мізерною Оленою Анатоліївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд у справі № 318/2377/19 встановив, що ОСОБА_1 заявляв клопотання державному інспектору про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з необхідністю залучення фахівця в галузі права для надання йому правової допомоги, внаслідок чого суд дійшов висновку, що у позивача були наявні обґрунтовані сподівання щодо задоволення його клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату та, як наслідок, дотримання його права на участь в розгляді справи, надання пояснень по суті справи, забезпечення правової допомоги і, як наслідок здійснення належного розгляду справи. Відповідачем не доведена належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Стосовно закриття провадження по адміністративній справі, суд у справі № 318/2377/19 зазначив, що така вимога ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.284 КУпАП вказане питання вирішує орган (посадова особа), який розглядає справу про адміністративне правопорушення. Адміністративні суди не вирішують справу про адміністративне правопорушення, а розглядають позови щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст.245 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи не відноситься прийняття рішення щодо закриття провадження по адміністративній справі.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

За правилами ст.244 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 53-4, 54-56, 104-1, 108 та 188-5).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.283, 284 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

С свою чергу, статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Так, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, якою встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.3 ст. 14 КАС України).

В спірному випадку, як встановлено вище, рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12.03.2020 у справі № 318/2377/19, яке набрало законної сили, скасовано постанову №768/0/92-19-ДК/0185/По/08/01/-19 від 24.10.2019, винесену Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області Мізерною Оленою Анатоліївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП.

За наведених обставин, справа про адміністративне правопорушення (протокол від 27.09.2019 про адміністративне правопорушення №768/0/92-19-ДК/0199П/07/01/-19) вважається такою, що не розглянута, оскільки жодна з постанов, передбачених ст.284 КУпАП, не прийнята.

При цьому, судом першої інстанції правильно враховано встановлений факт недотримання відповідачем процедури провадження у справі про адміністративне правопорушення, відсутності у позивача можливості належним чином і у повному обсязі реалізувати свої права, окрім іншого, подавати пояснення та заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, а також докази на підтвердження обставин, які пом`якшують відповідальність, й такі документи відповідачем не досліджувались і не враховувались під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 .

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч. 2 ст. 2 КАС України, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

Таким чином, є цілком правильним висновок суду першої інстанції, що адміністративний суд з огляду на його компетенцію, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Отже, висновок суду першої інстанції про направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП (протокол № 768/0/92-19-ДК/0199/П/07/01/-19 від 27 вересня 2019 року) на новий розгляд до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, за даних конкретних умов, в повній мірі відповідає меті відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду і є належним способом захисту його порушеного права.

Закінчення строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП, не є перешкодою для нового розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженим органом (посадовою особою) і прийняття однієї з постанов, передбачених ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2021 року по справі 318/1736/20(2-а/318/4/2021) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко