Справа № 640/20914/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року Київ справа №640/20914/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція Столичного округу (далі Позивач, Інспекція) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" (далі Відповідач, Товариство), в якому просить зупинити виконання робіт, надання послуг у сфері поводження з небезпечними відходами до усунення порушень, виявлених в акті перевірки Інспекції від 12.07.2021 №02-915 та отримання Інспекцією повідомлення від Відповідача про усунення ним усіх встановлених судом порушень за підтвердженням згідно з результатами здійснення заходу державного нагляду (контролю).

Ухвалою від 25.10.2021 суд залишив позовну заяву без руху з наданням строку на усунення її недоліків.

Ухвалою від 07.12.2021 судом відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 21.01.2022 судом відмовлено Київській обласній прокуратурі у вступі у розгляд справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивач зазначив, що оскільки Відповідач порушує вимоги природоохоронного законодавства та не виконує вимоги пунктів 8, 10, 11 припису Позивача про усунення порушень від 29.01.2021, що може негативно впливати на навколишнє середовище, то діяльність Відповідача (виконання робіт, надання послуг у сфері поводження з небезпечними відходами) має бути зупинена до усунення виявлених поршень у повному обсязі.

Представник Відповідача подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що Відповідачем виконано вимоги пунктів 8, 10 припису від 29.01.2021, тож відсутні підстави для застосування до нього заходів реагування шляхом зупинення виконання робіт, надання послуг у сфері поводження з небезпечними відходами.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, дослідивши докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Інспекцією було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт від 12.07.2021 №02-915 (далі Акт) (том 1, а.с. 11-27), яким встановлено наступні порушення:

частини першої статті 105 Водного кодексу України не обладнано локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод (невиконання вимоги висновку державної екологічної експертизи від 25.04.2007 №06-12/2999);

абзацу другого пункту 9 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №2034, пункту 19 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1216, - не ведеться паспорт МВВ №7-3-38 від 20.11.2006 (негативний вплив на навколишнє природне середовище);

пункту "г" частини першої статті 17 Закону №187/98 не ведеться первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються (негативний вплив на навколишнє природне середовище).

Акт підписаний керівником Товариства без будь-яких зауважень та застережень.

Зі змісту Акта також випливає, що Відповідач відповідно до КВЕД здійснює вид господарської діяльності 38.11. збір безпечних відходів (основний).

Вказаний позаплановий захід здійснено на виконання припису від 29.01.2021 (том 1, а.с. 66-68), складеного за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання Товариством вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (Акт від 29.01.2021 №02-520) (том 1, а.с. 28-61).

Також в Акті зазначено, що на виконання пункту 8 припису (обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод Товариством представлено договір №ГА-22-06/01 від 22.06.2021, укладений останнім з ОП ОСОБА_1 на виконання робіт з буріння спостережних свердловин для спостереження за режимом підземних вод та контролю за якісним станом підземних вод. На момент перевірки припис не виконано пункт 10 (вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються) не виконано. Пункт 11 (провести інвентаризацію місця видалення відходів та скласти паспорт МВВ) не виконано (паспорт МВВ зареєстрований в реєстрів МВВ за №7-3-38 від 20.11.2006, остання дата оновлення 08.12.2015).

Вважаючи невиконаними Відповідачем пункти 8,10 та 11 припису від 29.01.2021, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-XII (далі - Закон №1264-XII).

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси (частина перша статті 5 Закону №1264-XII).

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (стаття 34 Закону України №1264-XII).

За приписами статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сферіохорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сферіохорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 20-2 Закону України №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Також до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з частиною першою статті 68 Закону №1264-XII, порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

У свою сергу, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону №877-V, підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Відповідно до частин шостої, сьомої, восьмої статті 7 Закону №877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Позивачем виконані наведені положення законів. У свою чергу, Акт підписаний Відповідачем без зауважень, що свідчить про його згоду з виявленими порушеннями.

Відповідно до абзацу 3 статті 11 Закону №877-V, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

За змістом частини першої статті 12 Закону №877-V, невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Так, пунктами 8, 10, 11 припису від 29.01.2021 Відповідача було зобов`язано до 29.05.2021: обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод; вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються; провести інвентаризацію місця видалення відходів та скласти паспорт МВВ. Відповідний припис від 29.01.2021 Відповідачем не оскаржувався.

Згідно з описом виявлених порушень, наведених в Акті, Відповідач вимоги пунктів 8, 10, 11 припису від 29.01.2021 не виконав, чим порушив вимоги: частини першої статті 105 Водного кодексу України; абзацу другого пункту 9 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №2034, пункту 19 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1216; пункту "г" частини першої статті 17 Закону №187/98. Наведені в Акті порушення Відповідачем не заперечувались.

Так, відповідно до частини першої статті 105 Водного кодексу України, підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.

На підтвердження виконання зазначеної вимоги Водного кодексу України (пункту 8 припису від 29.01.2021) Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано суду копії паспортів свердловин №1 та №2, які свідчать про пробурення 30.08.2021 свердловин з метою господарчо-побутового та технічного водопостачання, з установленими фільтрами. Натомість не надано підтверджуючих документів обладнання локальної мережі спостережувальними свердловинами для контролю за якісним станом цих вод.

Таким чином, Відповідачем не подано належних та допустимих доказів виконання пункту 8 припису від 29.01.2021 у встановлений у ньому спосіб.

У статті 26 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998 №187/98 зазначено, що державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 9 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від01.11.1999 №2034, паспортизація відходів ведеться підприємствами з метою їх вичерпної ідентифікації та визначення оптимальних шляхів поводження з ними.

Паспортизація відходів передбачає складення і ведення паспортів відходів, паспортів місць видалення відходів, реєстрових карт об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 "Класифікатор відходів" та номенклатури відходів.

Згідно з пунктом 19 Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 №1216, щорічно паспорти МВВ підлягають перегляду за результатами спостережень, контрольних замірів, додаткових робіт тощо і погоджуються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями. У разі необхідності за рішенням місцевих державних адміністрацій може здійснюватися позачергове уточнення даних паспортів МВВ.

На підтвердження виконання зазначених вимог Порядку №1216 та Порядку №2034 (пункту 10 припису від 29.01.2021) Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано суду копію договору №ГА-20/05 від 20.05.2021, укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Виконавець), за яким Відповідач доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання власними, а також залученими силами та засобами виконати проведення робіт з розробки паспорту місць видалення відходів. Будь-яких інших документів з даного приводу Відповідачем суду не надано.

Таким чином, Відповідачем не подано належних та допустимих доказів виконання пункту 10 припису від 29.01.2021 у встановлений у ньому спосіб.

Відповідно до пункту "г" частини першої статті 17 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998 №187/98, суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.

На підтвердження виконання зазначених вимог Закону №187/98 (пункту 11 припису від 29.01.2021) Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано суду копію Інструкції про порядок прийому та утилізації Товариством будівельних відходів та відходів, які можуть бути прирівняні до будівельних, але виключно IV небезпеки, на земельній ділянці Товариства, які вивозяться транспортом сторонніх організацій.

Разом з тим, зазначена Інструкція визначає лише порядок роботи по прийому та утилізації будівельних відходів та відходів, які можуть бути прирівняні до будівельних, але виключно IV небезпеки. Будь-яких інших документів з даного приводу Відповідачем суду не надано.

Таким чином, Відповідачем не подано належних та допустимих доказів виконання пункту 11 припису від 29.01.2021 у встановлений у ньому спосіб.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторонаповинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статі 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У взаємозв`язку з наведеним, дослідивши надані Відповідачем документи, які на його думку є доказами виконання пунктів 8, 10, 11 припису від 29.01.2021, суд не приймає їх як належні та допустимі докази.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки до участі у справі не залучалися свідки та у справі не призначалась експертиза, судові витрати з Відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зупинити виконання робіт, надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" у сфері поводження з небезпечними відходами до усунення порушень, виявлених в акті перевірки Інспекції від 12.07.2021 №02-915 та отримання Інспекцією повідомлення від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" про усунення ним усіх встановлених порушень за підтвердженням згідно з результатами здійснення заходу державного нагляду (контролю).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.