Справа № 500/2174/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2174/22

24 червня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.03.2022,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу ОСОБА_1 виплату з моменту звернення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а саме з 17.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.02.2022 позивачем подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянуло заяву позивача та винесло рішення про відмову у призначенні пенсії, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу.

З даним рішенням позивач не погоджується, так як Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, обчислюючи стаж позивача, не взято до уваги та не зараховано до стажу 3 роки навчання у професійно-технічному училищі №2 та дві декретні відпустки по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Ухвалою суду від 24.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

31.05.2022 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з посиланням на норми чинного законодавства України просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки відповідно до довідки №04/04 від 11.01.2022, виданої ВАТ "Тернопільске об`єднання "Текстерно" за період з 23.07.1986 по 11.11.2019 спеціальний стаж роботи позивача складає 14 років 06 місяців 26 днів, що є менше за необхідний, а отже для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підстав не має.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

17.02.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 10.05.2022 за №1900-0214-9/13078 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підставі рішення від 21.03.2022.

Згідно рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.03.2022 №54 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вік заявниці 53 роки 7 місяців 19 днів, пільговий стаж як робітниці текстильного виробництва становить 14 років 6 місяців 26 днів при необхідному згідно пункту 6 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не менше 20 років.

В рішенні вказано результати розгляду документів, доданих до заяви від 17.02.2022, а саме за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди - відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 6 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а відповідач не зарахував до стажу роботи 3 роки навчання у професійно-технічному училищі №2 та дві декретні відпустки по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України, встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У положеннях статті 46 Конституції України, закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону №1058-IV виключно цим Законом визначаються, зокрема види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Тобто розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування..

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту (55 років), право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті - 53 роки 06 місяців, які народилися з 01 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року.

Тобто підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи.

Як слідує з матеріалів справи позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності пільгового (спеціального) стажу - 20 років.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Такі довідки є обов`язковими, оскільки в трудових книжках не зазначається у яких умовах працювали працівники і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1986 позивач:

запис №1 - навчалася в Тернопільському СПТУ-2 з 01.09.1983 по 20.07.1986, диплом НОМЕР_2 від 20.07.1986,

запис №2 23.07.1986 прийнята в ткацький цех №2 ткалею по 5 розряду на Тернопільський бавовняний комбінат - наказ №181 від 22.07.1986.

запис №3 - Тернопільський бавовняний комбінат перейменовано у Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" наказ ФДМУ №39 АТ від 23.04.96р.

запис №4 29.03.2001 - тарифно - кваліфікаційною комісією присвоєно і переведена ткалею ткацьких верстатів ПН-190 РАПІД по 5 розряду, наказ №178 від 09.04.2001,

запис №5 10.04.2003 тарифно - кваліфікаційною комісією присвоєно і переведена ткачем ткацьких верстатів СТБ по 5 розряду 8% шкідливості, наказ №125 від 15.04.2003,

запис №6 11.11.2019 - звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП України, наказ №137-о від 11.11.2019.

Відповідно до довідки від 11.01.2022 №04/04 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Відкритим акціонерним товариством "Тернопільське об`єднання "Текстерно" ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ "Текстерно" за період з 23.07.1986 по 11.11.2019, і за цей період виконувала роботи по обслуговуванню ткацьких верстатів в бавовняному виробництві за професією ткач 14 років 06 місяців 26 днів.

Підставою для видачі довідки були особові рахунки, відомості з нарахування заробітної плати, заява ОСОБА_1 , трудова книжка, особова картка форми П-2, накази, відомості з нарахування заробітної плати.

Суд вважає, що у довідці ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" від 11.01.2022 №04/04 відображений період зайнятості позивача на верстатах текстильного виробництва, як передбачено пунктом 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

Щодо твердження про зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1983 по 20.07.1986 в Тернопільському професійно-технічному училищі №2 за професією ткалі суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР (із змінами) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається із записів трудової книжки, позивач 20.07.1986 закінчила навчання і 23.07.1986 прийнята ткалею в ткацький цех №2 на Тернопільський бавовняний комбінат, який перейменований у Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно", тобто період після закінчення навчання та влаштуванням на роботу по спеціальності не перевищує трьох місяців.

Таким чином суд доходить висновку щодо наявності підстав для зарахування часу навчання до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивача, однак в загальному пільговий стаж буде менше необхідних 20 років, що виключає можливість призначення такої пенсії.

Твердження позивача, що відповідач не зарахував в стаж роботи по спеціальності період перебування у декретних відпустках позивача не знайшло свого підтвердження за матеріалами розгляду справи, оскільки вказаний період зазначений в трудовій книжці і згідно рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.03.2022 №54 за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

За таких обставин суд доходить висновку, що законних підстав для визнання протиправним і скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.03.2022 №54 не має, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім того, статтею 58 Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення, а саме 17.02.2022 задоволенню не підлягають.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.03.2022, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення, а саме з 17.02.2022 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 червня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

третя особа:

- Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (місцезнаходження: вул. Текстильна, 18, м. Тернопіль, 46010, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.