Справа № 200/468/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року Справа№200/468/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо виплати компенсації за недотримане речове майно при звільненні у повному обсязі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо виплати компенсації за недотримане речове майно при звільненні у повному обсязі. Просив: 1) визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_4, які полягають у нарахуванні та виплаті позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01 січня 2017 року; 2) зобов`язати ВЧ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2017 року, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу та був з неї звільнений 20 вересня 2017 року, проте при виплаті компенсації позивачу не в повному обсязі була виплачена грошова компенсація за неотримане речове майно.

13 січня 2022 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, мотивуючи це тим, що відповідачем не було відмовлено позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації за невикористане речове майно, а надано запитувану позивачем довідку - розрахунок про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі № 1370 від 29.09.2017 року. Відповідач зазначив, що відповідно до розділу 3 пункту 4 Наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 року № 232 «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий» перелік документів із визначенням заготівельної вартості на початку кожного року ДДЗ та ПМР (департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України)надає до ЦУРЗ (центрального управління речового забезпечення Тилу Командування Сил логістики Збройних Сил України), ЦУРЗ відповідно до наданих цін ДДЗ та ПМР складає довідник цін, який доводиться до військових частин і установ для проведення розрахунків виплати грошової компенсації. Тобто, нарахування та виплата грошової компенсації за неотримане речове майно були здійснені відповідно до закупівельної вартості речового майна станом на початок року.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Позивач проходив військову службу та був з неї звільнений 20 вересня 2017 року.

У серпні 2018 року позивачу виплачено 26279,45 грн. як компенсацію за невикористане речове майно.

Позивач не згоден із даною сумою, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Також позивач зазначив, що вказана сума надійшла на його рахунок без ідентифікації, з поміткою «заробітна плата».

Отже, спірним питанням даної справи є сума грошової компенсації за невикористане речове майно.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці) визначає Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року № 232 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 року за № 768/28898 (далі Інструкція 232).

Відповідно до пункту 2 Інструкції № 232, основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Розділом ІІ Інструкції № 232 визначено порядок речового забезпечення Збройних Сил у мирний час та особливий період.

Придбання речового майна, а також декоративних тканин, спортивного інвентарю, килимових виробів, ремонтних та витратних матеріалів, надання послуг та розрахунки з підприємствами за придбання майна і надані послуги здійснюються у порядку, визначеному чинним законодавством.

Речове майно заготовлюється централізовано Департаментом державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони на підставі заявок ЦУРЗ. Заявки визначають потреби в речовому майні на визначені строки, враховуючи наявні запаси та завдання, покладені на Збройні Сили.

Забезпечення речовим майном здійснюється ЦУРЗ через оперативні командування, Об`єднані центри забезпечення та речові служби з`єднань і військових частин за схемою: зокрема: у Збройних Силах (крім Військово-Морських Сил Збройних Сил України): ЦУРЗ - ОК - ОЦЗ - з`єднання - військова частина - підрозділ - військовослужбовець.

Забезпечення речовим майном здійснюється за планами забезпечення, які відпрацьовуються: ЦУРЗ - для ОЦЗ та затверджуються начальником ЦУРЗ.

У речовій службі виду Збройних Сил, ОК (ВМС) ведеться перелік з`єднань, військових частин і установ, до яких ОЦЗ вони закріплені на забезпечення. Ведеться облік запасів.

Відпуск речового майна військовим частинам здійснюється в порядку та відповідно до Норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Норми), затверджених наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України», а також до норм утримання цього майна на одного військовослужбовця у військових частинах або на одне ліжко в закладах охорони здоров`я, визначених цією Інструкцією (далі - норми утримання речового майна).

Військові частини, які самостійно не ведуть військове господарство, за розпорядженням начальника ЦУРЗ прикріплюються на речове забезпечення до інших військових частин. Окремі військовослужбовці на кафедрах (факультетах, відділеннях) військової підготовки цивільних вищих навчальних закладів, військові представники тощо зараховуються на речове забезпечення розпорядженням начальника гарнізону в одну з військових частин.

У відзиві на позовну заяву відповідач не зазначав, що не веде військове господарство та, відповідно, прикріплений на речове забезпечення до інших військових частин. Докази на підтвердження таких обставин в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, саме відповідач мав здійснювати облік речового майна позивача.

В свою чергу, порядок виплати спірної грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» (далі - Порядок № 178).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Отже, право на отримання речового майна та право на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно регламентовані різними приписами чинного законодавства, при цьому право на отримання компенсації в будь-якому випадку є наслідком наявного права на отримання речового майна.

Також пунктом 4 Порядку № 178 передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

З аналізу зазначених вище норм слідує, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем проходження військової служби. Місцем проходження позивачем військової служби в межах спірних правовідносин була військова частина НОМЕР_4.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Відтак, на підставі зазначених вище приписів Інструкції № 232 та Порядку № 178 судом встановлено, що позивач набув право на отримання речового майна за встановленими нормами одночасно з початком проходження служби у військовій частині та у зв`язку зі звільненням зі служби позивач набув право на отримання речового майна, яке не було отримане під час проходження служби, або грошової компенсації за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 виплачена компенсація за неотримане речове майно у розмірі 26279,45 грн.

В той же час, суд зазначає, що суд станом на дату ухвалення рішення не має можливості встановити наявність та вартість неотриманого позивачем речового майна за період його служби у військовій частині А 3771 за цінами станом на 01 січня 2017 року.

Разом з тим, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З наведених законодавчих приписів слідує, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку №178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 29.08.2019 по справі № 2040/7697/18 та від 30.07.2020 по справі № 820/5767/17.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно суд відхиляє як безпідставне твердження відповідача про пропуск позивачем місячного строку звернення до суду, оскільки у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Тотожна правова позиція щодо необмеження будь-яким строком права на звернення до суду у спорах з приводу стягнення сум грошового забезпечення (його складових), що належали до виплати військовослужбовцю при звільненні, міститься у постанові Верховного Суду 13.03.2019 по справі № 807/363/18 (провадження № К/9901/973/19).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач в силу вимог Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, а докази понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Щодо строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» президент України ОСОБА_2 постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Враховуючи викладене, станом на 08 червня 2022 року в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року № 440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та статті 17 Закону України «Про державну службу» Кабінет Міністрів України, встановлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене, рішення ухвалено 22 червня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_5) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо виплати компенсації за недотримане речове майно при звільненні у повному обсязі - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_5), які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01 січня 2017 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_5) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2017 року, з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко