Справа № 200/2290/22
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Справа№200/2290/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити

певні дії

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 74 від 10.12.2021 року;

- зобов`язання призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.07.2021 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат», з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 07.12.2021 року звернулася до відповідача 2 з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 74 від 10.12.2021 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 28 років. Відповідач при призначенні пенсії не врахував період роботи з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат», оскільки печатка має нечіткий відбиток, та період роботи з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат», оскільки відсутня інформація про реорганізацію підприємства.

Позивач наголошує, що разом з заявою про призначення пенсії та документами додала довідки, який представник відповідача 2 відмовився приймати, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території України.

Позивач не погоджується з таким рішенням управління, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та залучено другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідачем 1 надано письмовий відзив від 30.03.2022 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 07.12.2021 року звернулася з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 74 від 10.12.2021 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 28 років. Відповідач 1 при призначенні пенсії не врахував період роботи з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат», оскільки печатка має нечіткий відбиток, та період роботи з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат», оскільки відсутня інформація про реорганізацію підприємства.

Зазначає, що страховий стаж позивача становить 21 рік 8 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З зазначених причин відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем 2 також надано письмовий відзив від 25.05.2022 року, в якому зазначає, що позивач 07.12.2021 року звернулася до управління з заявою № 12664 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідно до вищезазначеного 10.12.2021 року Головним управлінням ПФУ в Черкаській області, який опрацьовував заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідних 28 років страхового стажу, що унеможливлює призначення пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З зазначених причин відповідач 2 також просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.12.2021р. № 1426- позивача зареєстровано як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 07.12.2021 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою № 12664 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 74 від 10.12.2021 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 28 років. Відповідач при призначенні пенсії не врахував період роботи з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат», оскільки печатка має нечіткий відбиток, та період роботи з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат», оскільки відсутня інформація про реорганізацію підприємства.

З зазначених причин відповідач вважає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 28 років, страховий стаж позивача складає страховий стаж позивача становить 21 рік 8 місяців 9 днів.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 25.09.1978р. по спірним періодам роботи наявні наступні записи:

- запис № 11 з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року працювала в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» на посаді товарознавця відділу збуту, а 31.05.1993 року звільнена за переведенням до акціонерного товариства «Донецький м`ясокомбінат»;

- запис № 12 - з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року працювала в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат» на посаді товарознавця відділу збуту за контрактом.

Тобто, по спірним періодам роботи є записи у трудовій книжці позивача.

При цьому, проміжних записів між записом № 11 та № 12 немає, тобто позивача з роботи в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» переведено до акціонерного товариства «Донецький м`ясокомбінат», тобто на те ж підприємство, у якого змінилася організаційно-правова форма.

Роботу в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» та в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат» підтверджено чотирма архівними довідками від 14.01.2022 року, виданими архівним відділом міста Донецька. При цьому, слід зазначити, що довідки датовані пізніше, ніж спірне рішення від 10.12.2021 року, тому суд не бере до уваги твердження позивача про те, що представник відповідача 2 відмовився їх приймати.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірних періодів роботи з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» та з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат», суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з ч. 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено періоди роботи позивача з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» та з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат».

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем 1 спірних періодів роботи з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» та з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат», є протиправною і ці періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача з дати первинного звернення до відповідача 2 07.12.2021 року, однак не з 03.07.2021 року, як помилково зазначив позивач.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, однак позивач обрала неправильний спосіб захисту порушеного права.

Стосовно вимог позивача призначити пенсію суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку, суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

Належним способом захисту буде зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 07.12.2021 року з урахуванням правової позиції суду щодо спірних періодів роботи.

Відтак, після скасування судом спірного рішення № 74 від 10.12.2021 року відповідач 1 зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 07.12.2021 року і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до страхового стажу спірних періодів роботи позивача з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» та з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат» з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління 07.12.2021 року.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.12.2021р. № 1426-: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач-1) (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-2) (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 74 від 10.12.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.12.2021 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи з 11.10.1986 року по 31.05.1993 року в орендному колективі «Донецький м`ясокомбінат» та з 01.06.1993 року по 28.05.1999 року в акціонерному товаристві «Донецький м`ясокомбінат» з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління - 07.12.2021 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23 червня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова