Справа № 380/16187/21
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/16187/21 пров. № А/857/6961/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року (судді Клименко О.М., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів повний текст рішення складено 23.03.2022) у справі №380/16187/21 за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.09.2021 звернулася в суд з позовом до Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в якому просить поновити строки для звернення, визнати протиправними дії відповідача щодо припинення надання житлової субсидії з 18 вересня 2017 року, оформленого протоколами про надміру перераховану (виплачену) житлову субсидію та відмови ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії відповідно до її заяви від 23 березня 2021 року, поновити порушені права та зобов`язати відповідача вирішити питання про призначення житлової субсидії з 18 вересня 2017 року та відмову ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, поновити порушені права та зобов`язати Личаківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради виконати перерахунок наданої ОСОБА_1 житлової субсидії з 18 вересня 2017 року по 23 березня 2021 року включно та виплатити субсидію в повному обсязі, поновити порушені права та зобов`язати Личаківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради призначити ОСОБА_1 житлову субсидію з 23 березня 2021 року та здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року позовну заяву повернуто в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо припинення надання житлової субсидії з 18 вересня 2017 року, оформленого протоколами про надміру перераховану (виплачену) житлову субсидію; зобов`язання Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради вирішити питання про призначення житлової субсидії з 18 вересня 2017 року та відмови ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; зобов`язання Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради виконати перерахунок наданої ОСОБА_1 житлової субсидії з 18 вересня 2017 року по 23 березня 2021 року включно та виплатити субсидію в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року задоволено позов частково. Визнано протиправними дії Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 відповідно до поданої нею заяви від 23 березня 2021 року. Визнано протиправним і скасовано повідомлення Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про надання субсидій № 907167. Зобов`язано Личаківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 березня 2021 року про призначення житлової субсидії, із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Личаківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що згідно пункту 63 Положення про порядок призначення житлової субсидії підрозділ з питань соціального захисту населення може прийняти рішення про подання документів щодо призначення житлової субсидії на розгляд комісії у разі наявності підстав, визначених цим Положенням, тобто це право відповідача, а не обов`язок, якщо б законодавець вважав за потрібне визначити обов`язок органу соціального захисту населення, тоді формулювання даного пункту Положення було б відповідним. Зазначає, що ОСОБА_1 не виявила бажання щодо розгляду її заяви від 23.03.2021 на комісії, про що свідчить відсутність відмітки (підкреслення) відповідного пункту у заяві, а органи соціального захисту таке рішення.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №380/16187/21 та ухвалою суду від 03.05.2022 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно повідомлення про надання субсидій № 907167 ОСОБА_2 було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року; з березня 2017 року по квітень 2017 року; з квітня 2017 року по квітень 2017 року; з травня 2017 року по квітень 2018 року за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення про надміру перераховану (виплачену) житлову субсидію від 01 серпня 2019 року № ОСОБА_2 подав неповну/недостовірну інформацію про майновий стан, внаслідок чого йому надмірно виплачено кошти в сумі 14687,39 грн. за період з 01 травня 2016 року по 30 квітня 2017 року включно. У зв`язку з цим відповідно до Положення він зобов`язаний суму надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повернути до державного бюджету до 25 вересня 2019 року.

Відповідно до повідомлення про надміру перераховану (виплачену) житлову субсидію від 02 березня 2021 року № ОСОБА_2 подав неповну/недостовірну інформацію про майновий стан, внаслідок чого йому надмірно виплачено кошти в сумі 14687,39 грн. за період з 01 травня 2016 року по 30 квітня 2017 року включно. У зв`язку з цим відповідно до Положення він зобов`язаний суму надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повернути до державного бюджету до 01 квітня 2021 року.

23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії за адресою АДРЕСА_1 до якої долучила декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. У розділі 1 декларації позивачка вказала таких осіб, які входять до складу домогосподарства: ОСОБА_1 - дружина; ОСОБА_3 - донька; ОСОБА_4 - донька. Також у розділі ІІ декларації «Дані про членів сім`ї зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» позивачка вказала: ОСОБА_2 - чоловік.

Відповідно до повідомлення про надання субсидій № 907167 ОСОБА_1 не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 березня 2021 року з таких підстав: «не повернуто надміру перераховану субсидію»; «- при доходах менших від МЗП/ не сплачено ЄСВ (п.15, п. 14-3)».

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29.07.2021 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що з вересня 2021 року по квітень 2022 року Личаківським відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради ОСОБА_1 призначено готівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням про призначення субсидії, наданим відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

Позивачка, уважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй житлової субсидії відповідно до її заяви, звернулася з цим позовом до суду.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 807) (далі - Положення в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком та витрати на комунальні послуги в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.

За змістом пункту 4 Положення право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 9 Положення призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Абзацом першим пункту 22 Положення визначено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Згідно з пунктом 24 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

Відповідно до пункту 43 Положення для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності).

Згідно з абзацом другим пункту 49 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

За змістом пунктів 60-62 Положення структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

У разі прийняття рішення про призначення (непризначення) житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому структурний підрозділ з питань соціального захисту населення самостійно обирає форму такого повідомлення (в паперовому або електронному (за наявності адреси електронної пошти) вигляді та спосіб для повідомлення (особиста бесіда, поштовий зв`язок, смс-повідомлення, електроні засоби зв`язку, електронна пошта (за наявності), повідомлення через Портал Дія).

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує заявника про прийняте рішення в паперовому вигляді з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до пункту 64 Положення заявник має право оскаржити до комісії або до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії, а також рішення щодо подання документів на розгляд комісії.

Суд встановив, що 23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії за адресою АДРЕСА_1 .

До заяви позивачка долучила декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. У розділі 1 декларації позивачка вказала таких осіб, які входять до складу домогосподарства: ОСОБА_1 - дружина; ОСОБА_3 - донька; ОСОБА_4 - донька. Також у розділі ІІ декларації «Дані про членів сім`ї зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» позивачка вказала: ОСОБА_2 - чоловік.

Відповідно до повідомлення про надання субсидій № 907167 ОСОБА_1 не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 березня 2021 року з таких підстав: «не повернуто надміру перераховану субсидію»; «- при доходах менших від МЗП/ не сплачено ЄСВ (п.15, п. 14-3)».

Підстави для відмови у призначенні житлової субсидії (у тому числі на наступний період) визначені пунктом 14 Положення.

Так, відповідно до підпунктів 3, 6 Положення житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:

- у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:

за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або

нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або

ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду:

навчалися за денною формою навчання у закладах загальної середньої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, фахової передвищої освіти, вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як безробітні і в цей період навчалися в центрах професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості;

отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсію, стипендію, допомогу при народженні (усиновленні) дитини, допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомогу по безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» (підпункт 3 пункту 14 Положення);

- громадянин не повернув надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або не сплачує суми до повернення, визначені відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення (підпункт 6 пункту 14 Положення).

Саме з цих двох підстав згідно змісту повідомлення про надання субсидій № 907167 ОСОБА_1 не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 березня 2021 року.

Разом з тим відповідно до пункту 15 Положення за наявності умов, зазначених у пункті 14 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії з урахуванням конкретних обставин, що склалися, крім випадків, зазначених у підпункті 1 (за винятком житлових приміщень (будинків), на які оформлено два і більше окремі особові рахунки, за умови, що загальна площа частини житлового приміщення кожного домогосподарства, на яку призначається субсидія, не перевищує 130 кв. метрів для квартири, 230 кв. метрів для індивідуального будинку, а також житлових приміщень, якими забезпечено за рахунок державного чи місцевого бюджету осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, які пересуваються на візках) і підпункті 7 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Аналіз наведеної норми Положення дає підстави дійти висновку, що навіть за наявності умов для відмови у призначенні житлової субсидії, передбачених пунктом 14 Положення (крім умов, визначених підпунктами 1 та 7 пункту 14) особі може бути призначено житлову субсидію за рішенням комісії з урахуванням конкретних обставин, що склалися, на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Суд відзначає, що у спірному з позивачкою випадку наявний факт неповернення ОСОБА_2 (колишнім чоловіком позивачки) надмірно перерахованої житлової субсидії, тобто умова для не призначення субсидії, визначена підпунктом 6 пункту 14 Положення, а тому в силу імперативної норми пункту 15 Положення рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії повинно було прийматися комісією з урахуванням конкретних обставин на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства позивачки.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року суд витребував у відповідача належним чином засвідчені копії доказів, що слугували підставою для відмови позивачці в призначенні субсидії згідно поданої нею заяви від 23 березня 2021 року.

Судом встановлено, що не заперечується апелянтом, що серед наданих відповідачем до суду першої інстанції на виконання вимог ухвали суду від 23 жовтня 2021 року документів акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства позивачки відсутній.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що рішення про відмову у призначенні позивачці житлової субсидії відповідач прийняв без урахування вимог пункту 15 Положення, тобто не на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства позивачки, а мотиви апелянта є необґрунтованими, оскільки він повинен врахувати всі підстави для оцінки стану проживання заявника та зобов`язаний прийняти рішення із урахуванням всіх наявних та зібраних доказів.

Отже, відповідач порушив процедуру прийняття рішення про призначення житлової субсидії позивачці, внаслідок чого його дії щодо відмови у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 відповідно до поданої нею заяви від 23 березня 2021 року є протиправними.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, згідно яких доводи позивача задоволені частково, апелянтом не подано обґрунтованих доводів на спростування зазначеного судом, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Дії або рішення суб`єкта владних повноважень вважаються такими, що суперечать принципу верховенства права, не тільки у тих випадках, коли такими діями порушуються суб`єктивні права і процесуальні гарантії, прямо передбачені чинним законодавством, але й у тих випадках, коли такі дії не задовольняють правомірних очікувань осіб, стосовно яких вони вчиняються (ухвалюються).

Правомірне очікування виникає у особи в тому випадку, коли внаслідок правового регулювання зі сторони суб`єкта владних повноважень у особи наявне розумне сподівання, що стосовно до неї суб`єкт владних повноважень буде діяти саме так, а не інакше.

Наявність «законних очікувань (яку в кожному окремому випадку встановлює Суд) є передумовою для відповідного захисту. В свою чергу, умовою наявності законного очікування в розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави (sufficientlegalbasis) в національному праві або усталена практика публічної адміністрації. Іншими словами, законне очікування - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №380/16187/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк