Справа № 380/22857/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/22857/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №97 від 01.09.2021 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, розрахованої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 01.04.1997 року по 01.09.1997 року, з 01.09.1997 року по 01.07.1999 року, з 31.10.2014 року по 01.12.2014 року;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити, нарахувати та виплачувати з 01.09.2021 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №1-5-19/1517-21 від 24.11.2021 року.

Позивач свої вимоги аргументує тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з підстав не зарахування до стажу державної служби періоди роботи з 01.04.1997 року по 01.09.1997 року, з 01.09.1997 року по 01.07.1999 року, з 31.10.2014 року по 01.12.2014 року. Зазначив, що чинним законодавством передбачено зарахування до стажу державної служби час перебування на посадах керівних працівників і спеціалістів державних лісогосподарських об`єднань Міністерства лісового господарства та державних лісогосподарських об`єднань Державного комітету лісового господарства.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на те, що Постановою КМУ України від 25.06.2016 № 229 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, в п.4 Порядку зазначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 889, якою визначено посади, робота на яких зараховується до стажу державної служби, котрий дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Таким чином, ст. 46 Закону № 889 і порядок не застосовується для визначення стажу, який дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Основними критеріями, які визначають підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» є встановлення за займаною посадою відповідного рангу державного службовця. Розглянувши надані документи встановлено, що стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців складає 17 років 9 місяців 13 днів ( з 28.03.1995 по 26.03.1997. з 02.07.1999 по 17.04.2012, з 04.12.2012 по 31.10.2014,3 01.12.2014 по 3 1.12.2015).

Враховуючи вищезазначене, за відсутності 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, підстави для переведення гр. ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 відсутні.

Ухвалою судді від 07.12.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 з 01.04.2018 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію з 06.09.2016 за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 зокрема:

З 01.04.1977 року по 01.09.1997 рік працював на посаді провідного мисливознавця відділу мисливського господарства і контролю за використанням тваринного світу на підставі наказу №61-н від 01.04.1997 року;

З 01.09.1997 року по 01.07.1999 рік працював на посаді провідного мисливствознавця відділу мисливського господарства в Державному лісогосподарському об`єднанні «Львівліс» на підставі наказу №116-к від 01.07.1999 року ;

З 07.10.2013 року по 31.12.2015 рік переведений на посаду начальника відділу охорони водних біоресурсів на підставі наказу №680 від 07.10.2013 року.

26.08.2021 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області з заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу».

Заява позивача про перерахунок пенсії була розглянута за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №97 від 01.09.2021 «Про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України « Про державну службу» на підставі заяви від 26.08.2021 №4038 ОСОБА_1 » відмовлено позивачу у задоволенні його заяви, мотивувавши тим, що розглянувши надані документи встановлено, що стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців складає 17 років 9 місяців 13 днів (з 28.03.1995 по 26.03.1997, з 02.07.1999 по 17.04.2012, з 04.12.2012 по 31.10.2014, з 01.12.2014 по 31.12.2015). Оскільки стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців становить менше 20 років, право в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» гр.. ОСОБА_1 , не має.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення органу Пенсійного фонду щодо відмови у переводі з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року (далі - Закон № №889-VIII).

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року було врегульованим Законом України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року.

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями якого втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Законом України «Про державну службу» № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.04.2018 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Судом встановлено, що 26.08.2021 позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця у відповідності до Закону України «Про державну службу».

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак станом на момент звернення позивач мав необхідний вік передбачений ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградські області від 01.09.2021 № 97 вказано, що ОСОБА_1 має 17 років 9 місяців 13 днів стажу на посадах державних службовців, визначених ст. 25 Закону 3723.

Як вказую відповідач у відзиві на позовну заяву, до стажу роботи стажу на посадах державних службовців не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 на посадах в Державному лісогосподарському об`єднанні «Львівліс».

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабiнету Miнicтpiв України вiд 03.05.1994 № 283 (далі Порядок №283).

Згідно частини 3 вказаного Порядку, до стажу державної служби включається також, час роботи, зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів державних лісогосподарських об`єднань Міністерства лісового господарства та державних лісогосподарських об`єднань Державного комітету лісового господарства.

Як встановлено судом на підстави записів трудової книжки позивач:

З 01.04.1977 року по 01.09.1997 рік працював на посаді провідного мисливознавця відділу мисливського господарства і контролю за використанням тваринного світу на підставі наказу №61-н від 01.04.1997 року;

З 01.09.1997 року по 01.07.1999 рік працював на посаді провідного мисливствознавця відділу мисливського господарства в Державному лісогосподарському об`єднанні «Львівліс» на підставі наказу №116-к від 01.07.1999 року ;

Щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 04.12.2012 року по 31.12.2015 року в Управлінні охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області, суд повідомляє про те, що згідно записів у трудовій книжці трудова діяльність позивача у цей період не переривалася.

Отже, стаж державної служби позивача на момент досягнення пенсійного віку і подачі заяви складав понад 20 років 2 місяці 13 днів, відтак, за ним зберігається право на отримання пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Наведені висновки спростовують позицію сторони відповідача щодо відсутності у позивача стажу державної служби, який би давав право на отримання пенсії за законом про державну службу.

Суд зауважує, що ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII звернувся до пенсійного органу 26.08.2021, нарахування та виплата такої пенсії повинно проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 26.08.2021.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевести позивача з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 26.08.2021 здійснивши перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо вимог про зобов`язаня Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити, нарахувати та виплачувати з 01.09.2021 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №1-5-19/1517-21 від 24.11.2021 року, суд зазначає наступне.

Так, оскаржуваним рішенням позивачу взагалі відмовлено у переведенні його на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», з посиланням на відсутність на момент звернення у нього такого права, водночас питання розрахунку розміру пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату не вирішувалось. Крім того, з матеріалів справи не вбачається докази надання позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідки Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №1-5-19/1517-21 від 24.11.2021 року.

Отже позовні вимоги в цій частині є передчасними та не входять в предмет дослідження в межах даної справи.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розмір витрат які підлягають відшкодуванню на користь позивача суд бере до уваги що спірні правовідносини за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке їх регулює, підлягає вирішенню на основі типового застосування норм матеріального права, що на переконання суду свідчить про те, що витрати заявлені позивачем не є достатньо обґрунтованими та співмірними до позовних вимог.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи обсяг наданих доказів та їх достатність з огляду на вимоги КАС України, а також спосіб який обрано судом для захисту порушених прав позивача, суд вбачає підстави для відшкодування витрат пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката в сумі 500 грн.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Згідно статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №97 від 01.09.2021 року про відмову в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 26.08.2021 №4038 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу державної служби періоди роботи з 01.04.1997 року по 01.09.1997 року, з 01.09.1997 року по 01.07.1999 року, з 31.10.2014 року по 01.12.2014 року та перевести позивача з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 26.08.2021 здійснивши перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) 1816,00 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 23.06.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.