Справа № 380/19695/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року справа № 380/19695/21

14 год. 32 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Лубоцької Н.І., представниці позивача Чубан Н.В., представниці відповідача 1 Пащинської А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ-Стиль", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестбромтрейд" про визнання недійсними правочинів та стягнення в дохід держави коштів -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальність «ТМ-Стиль» (далі відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТБРОМТРЕЙД» (далі відповідач-2), у якій просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17.12.2020 б/н, укладений між ТОВ «ТМ-СТИЛЬ» () та ТОВ «ВЕСТБРОМТРЕЙД» (), на підставі якого виписано податкову накладну № 1 від 17.12.2020 року;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу рухомого майна від 17.12.2020 б/н, укладений між ТОВ «ТМ-СТИЛЬ» () та ТОВ «ВЕСТБРОМТРЕЙД» (), на підставі якого виписано податкову накладну № 1 від 17.12.2020 року;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу рухомого майна від 17.12.2020 б/н, укладений між ТОВ «ТМ-СТИЛЬ» () та ТОВ «ВЕСТБРОМТРЕЙД» (), на підставі якого виписано податкову накладну № 1 від 17.12.2020 року;

- стягнути в дохід держави з ТзОВ «ТМ-Стиль» 402908400 грн, а з ТзОВ «ВЕСТБРОМТРЕЙД» все одержане майно за договорами купівлі-продажу від 17.12.2020 року, а саме: комплекс загальною площею 267,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, Каховське шосе, будинок 15, земельну ділянку площею 0,6352 га, кадастровий номер :02:010:0001, місце розташування: Запорізька область, м. Мелітополь, Каховське шосе, будинок 15 та обладнання в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно із специфікацією.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що між ТзОВ «ТМ-Стиль» та ТзОВ "Вестбромтрейд" укладалися правочини, на підставі яких виписано податкову накладну № 1 від 17.12.2020. Вважає, що наявність вказаної податкової накладної є підтвердженням факту існування договірних відносин між сторонами (є їх ідентифікатором), що випливає із сутності податкової накладної та підстав її складання. Вказує також, що відповідач-1 має ознаки підприємства, яке не здійснює господарську діяльність, а основною метою якого є реалізація незаконно отриманого податкового кредиту, а операція з продажу ТзОВ «ТМ-Стиль» газонаповнювальної станції скраплених вуглеводних газів на адресу ТзОВ «Вестбромтрейд» має ознаки правочину, метою якого була реєстрація податкової накладної № 1 від 17.12.2020 для переміщення податкового кредиту з ознаками фіктивності на суму 67151400 гривень ПДВ. Вказав, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 380/8213/21 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ТзОВ "ТМ-Стиль". При цьому зазначено, що на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган обґрунтовано відмовив в реєстрації податкової накладної. Звернув увагу суду на те, що на підставі аналізу відомостей, розміщених у Єдиному реєстрі податкових накладних сума податку, на яку ТзОВ "ТМ-Стиль" має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних була сформована за рахунок купівлі сигарет, сигарил, запальничок, транспортних послуг; основними постачальниками даних товарів були ТОВ "Тедіс Україна", ТОВ "Волинь табак", ТОВ "Експансія" та ТОВ "Трейд плюс". Вказав, що посадові особи "ТМ-Стиль" здійснили продаж газонаповнювальної станції скраплених вуглеводних газів по вартості 402908400 грн, що не відповідає ринковій, яка раніше отримана як внесок у статутний фонд ТОВ "ТМ-Стиль" від ТОВ "Тетра Капітал" відповідно до протоколу загальних зборів № 1 від 30.11.2020 у розмірі 6 520 000 грн. Вважаючи, що ТОВ "ТМ-Стиль" у період 2018-2020 роки здійснювало реалізацію сигарет, сигарил, запальничок, батарейок та інших товарів на суму ,08 грн на суб`єктів господарювання, які в подальшому по ланцюгу реалізації здійснювали "перелом" номенклатури товару, здійснюючи підміну товарної групи товарів на ризикові СГД понад 2000 підприємств, що може свідчити про безтоварність даних операцій, наслідком яких стало лише їх документальне оформлення і ознаки у ТОВ "ТМ-Стиль" підприємства, яке не здійснює господарську діяльність, а основною метою якого є реалізація незаконно отриманого податкового кредиту. У зв`язку з цим, операція з продажу ТОВ "ТМ-Стиль" газонаповнювальної станції скраплених вуглеводів газів на адресу ТОВ "Вестбромтрейд" має ознаки правочину, метою якого була реєстрація податкової накладної № 1 від 17.12.2020 для переміщення податкового кредиту з ознаками фіктивності на суму 67 151 400 грн ПДВ. Відтак звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 16.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 14.04.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 24.05.2022 представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Представниця відповідача-1 щодо заявлених позовних вимог заперечила, з підстав, викладених у відзиві (вх. № 97769 від 23.12.2021). Зазначила, що для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Вважає, що позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання Договорів недійсними і настанням відповідних наслідків. Вказала, що позивачем не надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагента відповідача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв`язку укладених угод з господарською діяльністю ТОВ "ТМ-Стиль", притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також того, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч. 2 статті 228 Цивільного кодексу України. Також вважає, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента відповідача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-2 письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не надав, надіслав клопотання (вх. № 27237 від 14.04.2022) в якому зазначив, що повністю заперечує доводи позивача, викладені у позовній заяві, розгляд справи просить здійснювати за відсутності повноважного представника, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд заслухав пояснення представниць позивача та відповідача-1, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

17.12.2020 між ТОВ "ТМ-Стиль" (продавець) та ТОВ "Вестбромтрейд" (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого на умовах, передбачених цим договором, продавець продав (передав у власність), а покупець купив (прийняв у власність) комплекс загальною площею 267,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька обл. м. Мелітополь Каховське шосе будинок 15 (Т. 1, а.с. 22-25).

Ринкова вартість комплексу, що є предметом даного договору, відповідно Звіту про визначення ринкової вартості об`єктів нерухомості, складеного ТОВ "Ріелтер-Україна" становить 216402102 грн з ПДВ (п. 1.9 Договору).

Відповідно до п. 4.1 договору передача нерухомого майна продавцем та його приймання покупцем здійснюється в день нотаріального посвідчення цього договору та засвідчується актом приймання-передачі нерухомого майна, який підписується продавцем та покупцем у двох примірниках.

17.12.2020 між ТОВ "ТМ-Стиль" (продавець) та ТОВ "Вестбромтрейд" (покупець) укладено договір купівлі-продажу рухомого майна, відповідно до якого продавець зобов`язується передати покупцю товар, зазначений у специфікації, а покупець оплатити та прийняти обладнання в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно із специфікацією (Т. 1, а.с. 26-31).

Ціна обладнання згідно з Звітом про визначення ринкової вартості обладнання, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелтер-Україна», становить 31547727,60 грн з урахуванням ПДВ (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 2.2 договору факт повного розрахунку підтверджується заявою продавця, підпис на якій засвідчується нотаріально.

Відповідно до п. 6.1 цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та нотаріального посвідчення.

17.12.2020 між ТОВ "ТМ-Стиль" (продавець) та ТОВ "Вестбромтрейд" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,6352 га, кадастровий номер :02:010:0001, місце розташування: Запорізька область м. Мелітополь Каховське шосе будинок 15 (Т. 1, а.с. 16-21).

Ринкова вартість земельної ділянки, що є предметом цього договору, згідно Звіту про визначення ринкової вартості об`єктів нерухомості, складеного ДП "ПІККАРД ЕНД КО ЛТД" становить 12338400 грн з ПДВ.

За домовленістю сторін продаж вчинено за 154958570,40 грн з ПДВ.

На виконання умов вказаних договорів 17.12.2020 сторонами було складено акт приймання-передачі газонаповнювальної станції скраплених вуглеводневих газів.

Загальна вартість газонаповнювальної станції скраплених вуглеводневих газів становить 402908400 грн (в тому числі ПДВ 67151400 грн).

На виконання умов вищезазначених договорів купівлі-продажу сторонами складено акт приймання-передачі газонаповнювальної станції скраплених вуглеводних газів, вартість якої становить 402908400 грн (в тому числі ПДВ 67151400 грн) (Т. 1, а.с. 32).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/8213/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 08.02.2022, визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю ТМ-СТИЛЬ № 1 від 17.12.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 2668869/39072340 від 19.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17.12.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю ТМ-СТИЛЬ податкову накладну № 1 від 17.12.2020, датою її первинного подання платником податків на реєстрацію, а саме 15.01.2021.

ДПС України 04.08.2021 складено Висновок Аналітичного дослідження № 43/99-00-08-04-20/39072340 Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ "ТМ-Стиль", ТОВ "Вестбромтрейд" та ТОВ "Тетра Капітал" щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів. Одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2020 по 22.07.2021 (Т. 1, а.с. 34-60).

Позивач вважає, що укладені відповідачами правочини, на підставі яких складено податкову накладну № 1 від 17.12.2020 укладені не у відповідності до інтересів держави та суспільства, його моральним засадам, відтак звернулося з цим позовом до суду.

Суд при вирішенні спору виходив з такого.

Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України (далі ЦК України) зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами першою-п`ятою статті 203 ЦК України встановлено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як визначено положеннями абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, визначені положеннями статті 228 ЦК України, відповідно до яких правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується всі одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави (частина третя статті 228 ЦК України).

Отже, зміст наведених норм свідчить про те, що законодавець відокремив порушення публічного порядку від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок (щодо знищення, пошкодження майна і незаконного заволодіння ним тощо) сторонами правочину або однією зі сторін й повинна бути встановлена лише вироком суду, постановленим у кримінальній справі, що відповідає частині першій статті 62 Конституції України.

Позивач у своєму позові покликається на ту обставину, що правочин між ТОВ "ТМ-Стиль" та ТОВ "Вестбромтрейд" спрямований на створення штучних підстав для незаконного отримання права на податковий кредит і, як наслідок, для зменшення податкових зобов`язань. Також вказує, що операція з продажу ТОВ "ТМ-Стиль" газонаповнювальної станції скраплених вуглеводних газів на адресу ТОВ "Вестбромтрейд" має ознаки правочину, метою якого була реєстрація податкової накладної № 1 від 17.12.2020 для переміщення податкового кредиту з ознаками фіктивності на суму 67 151 400 грн ПДВ. При цьому зазначає, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та ДПС України задоволено, скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/8213/21 за позовом ТОВ "ТМ-Стиль" до Головного управління ДПС у Львівській області та ДПС України про визнання протиправними дій та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 17.12.2020, зобов`язання вчинити дії.

Суд критично оцінює такі доводи, оскільки постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду, на яку покликається позивач, скасована постановою Верховного Суду від 08.02.2022 року. У своїй постанові від 08.02.2022 у справі № 380/8213/21 Верховний Суд зазначив, що матеріалами справи підтверджено що позивач надав контролюючому органу первинні документи, які підтверджують та розкривають суть, внутрішню сторону господарської операції, на виконання якої складено податкову накладну № 1 від 17.12.2020 за правилом першої події приймання-передачі товару. З огляду на письмові пояснення та докази, надані позивачем податковому органу після зупинення реєстрації податкової накладної, які повністю розкривають зміст господарської операції, останнім підтверджено реальність її здійснення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявність умислу у відповідачів на укладення правочинів на підставі яких виписано податкову накладну № 1 від 17.12.2020 на загальну суму 402908400 грн з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, як наслідок, правові підстави для висновку про недійсність цих правочинів й для застосування відповідних наслідків відсутні.

Щодо інших доводів позивача, які викладені у позовній заяві суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені позивачем, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Як визначено частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

У силу приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати покладаються на позивача, відтак такі з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) до товариства з обмеженою відповідальність «ТМ-Стиль» (79017 м. Львів вул. Водогінна 2; код за ), товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТБРОМТРЕЙД» (79005 м. Львів вул. Зелена 20; код за ) про визнання недійсними правочинів та стягнення в дохід держави коштів відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 22.06.2022.

Суддя Р.П. Качур