Справа № 440/15493/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/15493/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1), з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.02.2022 /а.с. 80-92/, про: визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1, яка полягає у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з визначеними базовими місяцями для її нарахування січень 2008 та березень 2018 року за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по час звільнення з військової служби із врахуванням базових місяців для нарахування індексації - січень 2008 року та з березня 2018 року як базовий місяць січень 2008 року, з урахуванням різниці суми індексації та розміру підвищення доходу у березні 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по час звільнення з військової служби відповідачем розраховано з урахуванням помилково визначеного базового місяця, замість січня 2008 року (до 01.03.2018) та у подальшому - березня 2018 року, що призвело до порушення прав позивача на отримання індексації грошового забезпечення у розмірі, встановленому Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/15493/21, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 50-52/, у якому представник відповідача просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 передбачалося у період з квітня 2013 року по липень 2014 року поступове підвищення розміру щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовців до розміру їхнього місячного грошового забезпечення. Із вересня 2014 року проведення індексації проводилося відповідно до Порядку №1078. Пояснює, що у подальшому, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" визначено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Крім того, цією постановою №1013 запроваджено єдині підходи при проведенні індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення починаючи з грудня 2015 року, зокрема: підвищення грошових доходів населення задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозованого рівня інфляції випереджаючим шляхом за грудень 2015 року; для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078. Відповідно до рішення Міністра оборони України (телеграма від 31.12.2015 №248/3/1/1150) у грудні 2015 року військовослужбовцям здійснено підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. У подальшому наказом Міністерства оборони України від 27.01.2016 №44 врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік. Згідно з рішенням МО України від 15.02.2017 №1223/3/12 виплата грошового забезпечення у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року. Згідно з рішенням МО України від 29.01.2018 № 248/3/9/172 у 2018 році розмір місячного грошового забезпечення залишився на тому ж рівні до 01 березня 2018 року (до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704). Таким чином, відповідно до наведеного та згідно з вимогами Постанови №1013 і Порядку № 1078 квітень 2013 та грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. Відповідно для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року згідно з Порядком № 1078. Крім того, відповідно до абзацу дев`ятого пункту 5 Порядку № 1078 та Додатку 5 до Порядку № 1078 для визначення індексу споживчих цін, з метою проведення подальшої індексації, починаючи з січня 2016 року здійснювалось обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком. Вказане обчислення здійснювалось до перевищення нарахованої суми індексації розміру підвищення доходу (грошового забезпечення) у грудні 2015 року. І оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року - листопад 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, відповідно не відновилась індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб у цьому періоді. Тому з урахуванням вказаного, індексація грошового позивач з травня 2017 року по грудень 2018 року становить 0,00 грн. щомісячно.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року вирішено перейти до розгляду справи №440/15493/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11:30 10 лютого 2022 року, витребувано докази від відповідача.

08 лютого 2022 року відповідачем подано до суду додаткові письмові пояснення /а.с. 66-67/, за змістом яких у квітні 2013 року розмір індексації позивача складав - 118,77 грн., яка продовжувала виплачуватись по серпень 2013 року включно. У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889 окремим категоріям військовослужбовців установлена щомісячна додаткова грошова допомога у розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 % місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 % місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 % місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 % місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує. У зв`язку з чим базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став - квітень 2013 року. Розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у березні 2013 року становив 3136,17 грн., враховуючи індексацію у розмірі 621,67 грн. Після прийняття постанови №889 з квітня 2013 року почала виплачуватись щомісячна додаткова грошова допомога у розмірі 20% що склало 502,90 грн. Тобто сума підвищення не перевищувала виплачуваної суми індексації, відповідно виплачувалась різниця у розмірів яка складала 118,77 грн. У вересні 2013 року вступив в дію другий етап підвищення ЩДГВ - 40% (1005,80 грн.), розмір якого перевищив суму виплачуваної індексації, відповідно індексація з вересня 2013 року по серпень 2014 року не виплачувалась. У вересні 2014 року згідно даних Держстата індекс споживчих цін до попереднього місяця - становив 102,90% (Індекс споживчих цін для визначення порогу становив 103,70%) відповідно індексація почала виплачуватись (17,05 грн.) наростаючому підсумком з вересня 2014 року по листопад 2015 року. Із грудня 2015 по березень 2018 індексація грошового забезпечення не виплачувалась. Так, відповідно до рішення Міністра оборони України (телеграма від 31.12.2015 № 248/3/1/1150) у грудні 2015 року військовослужбовцям здійснено підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. У подальшому наказом МО України від 27.01.2016 № 44 врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік. Згідно з рішенням МО України від 15.02.2017 № 1223/3/12 виплата грошового забезпечення у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року. Згідно з рішенням МО України від 29.01.2018 № 248/3/9/172 у 2018 році розмір місячного грошового забезпечення залишився на тому ж рівні до 01 березня 2018 року. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, відбулося підвищення розмірів посадових окладів всіх категорій військовослужбовців з березня 2018 року. У зв`язку з чим базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став - березень 2018 року. Із березня 2018 року по листопад 2018 року згідно даних Держстата індекс споживчих цін до попереднього місяця - становив до 103%. (ст. ст. 4, 6 Закону №1282-ХІІ) та вже у грудні 2018 індекс споживчих цін становив 103,70%) відповідно індексація почала виплачуватись (71,08грн.) наростаючим підсумком з грудня 2018 року по дату звільнення.

Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів та підготовче засідання відкладено до 09:30 24 лютого 2022 року.

15 лютого 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення до позовної заяви /а.с. 80-92/.

Судове засідання, призначене на 09:30 24 лютого 2022 року, не відбулося та було перенесено на 09:30 27 травня 2022 року /а.с. 102/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 року прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про уточнення до позовної заяви у справі №440/15493/21.

Ухвалою суду від 27 травня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 12:00 08 червня 2022 року.

Учасники справи у судове засідання 08 червня 2022 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. У матеріалах справи наявні заяви позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності /а.с. 119-120/.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктами 1, 2 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Згідно із частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведені вище норми, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмову провадженні.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу на різних посадах у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.10.2003 до 05.04.2021, що підтверджується витягом із послужного списку на прапорщика ОСОБА_1 /а.с. 57/.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 05.04.2021 №65 прапорщика ОСОБА_1 , звільненого наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) №10-РС від 29.03.2021 у запас відповідно до підпункту «б» пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, або обмежену придатність у воєнний час), вирішено вважати таким, що справи та посаду здав. 05.04.2021 виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1, знято зі всіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 41/.

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 19.05.2021, у якій, серед іншого, просив скласти та надати довідку про розміри щомісячної виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 18.10.2003 по 05.04.2021 з обов`язковим врахуванням базових місяців січня 2008 року та березня 2018 року /а.с. 20/.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.06.2021 №9/2/916 позивача повідомлено, що з 18.10.2003 по 30.08.2005 індексація не нараховувалася, оскільки базовий місяць для нарахування індексації є «вересень 2003» і при цьому індекс споживчих цін до вересня 2005 року не перевищував встановлений поріг індексації (103%). З 01.09.2005 по 30.08.2013 індексація нараховувалась та виплачувалась згідно Додатку 1. У період з квітня 2013 року по липень 2014 року грошове забезпечення збільшувалось за рахунок винагороди, яка носила постійний характер (виплачувалась щомісячно), тому індексація грошового забезпечення за період з вересня 2013 року по травень 2014 року не нараховувалася. Із 01 червня 2014 року змінився посадовий оклад, а саме, з 685,00 грн. збільшився до 720,00 грн. Тому з червня 2014 року для розрахунку індексації був застосований "новий" базовий місяць «червень 2014 року». При цьому, в даному випадку, оскільки індексація за червень 2014 року становила 0,00 грн. і відбувається підвищення грошового забезпечення за червень 2014 року в абсолютному виразі за рахунок постійних складових, визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", то у відповідності до вимог пункту 5 Порядку № 1078 червень 2014 року є місяцем підвищення грошових доходів грошового забезпечення , і відповідно, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з липня 2014 року. Право на виплату індексації відбулося у вересні 2014 року, оскільки індекс споживчих цін за липень-серпень 2014 року не перевищував встановлений поріг індексації (103%). З 01.09.2014 по 30.11.2015 індексація грошового забезпечення виплачувалася згідно Додатку 1. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" визначено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Порядком №1078. Отже, Постановою №1013 Урядом фактично визначено підвищення з грудня 2015 року грошових доходів населення задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом (сума підвищення доходу повинна перевищити суму індексації за грудень 2015 року) з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати знову обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Крім того, Постановою № 1013 запроваджено єдині підходи при проведенні індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення починаючи з грудня 2015 року, зокрема: підвищення грошових доходів населення задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом за грудень 2015 року; для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078. Крім того, зазначається, що максимально можлива сума індексації грошового забезпечення позивача за грудень 2015 року могла становити 2302,64 грн. (з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення грошових доходів). Відповідно до норм грошового забезпечення, які діяли до грудня 2015 року, місячне грошового забезпечення (дохід) за вказаною посадою складало б 5325,01 грн. Відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 31.12.2015 №248/3/1/1150 у грудні 2015 року військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено підвищення рівня доходів військовослужбовців за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії (у відсотковому та абсолютному значенні) та щомісячної додаткової винагороди (в абсолютному значенні, тому числі і з врахуванням премії) для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям в січні 2016 року за грудень 2015 року. В подальшому, наказом Міністерства оборони України від 27.01.2016 № 44 "Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році" зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України від 08.02.2016 №60 "Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 року №44" врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік. Згідно рішення Міністра оборони України від 15.02.2017 № 1223/з/12 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року. Відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 29.01.2018 №248/3/9/172, розмір місячного грошового забезпечення у 2018 році залишився на тому ж рівні (до 01 березня 2018 року - набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" - чергового підвищення грошового забезпечення). Із січня 2016 року місячне грошове забезпечення (дохід) позивача відповідно до визначених норм становило б 11085,01 грн. Тобто, підвищення місячного грошового забезпечення за рахунок постійних складових, визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" склало 5760,00 грн, що в 2,5 рази перевищило суму ймовірної індексації грошового забезпечення за грудень 2015 року, або на 3457,36 грн. в абсолютному виразі. Таким чином, відповідно до наведеного та згідно вимог Постанови № 1013 і Порядку № 1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 відповідно до Порядку №1078. Крім того, відповідно до вимог абзацу дев`ятого пункту 5 Порядку № 1078 та Додатку 5 до Порядку № 1078 для визначення індексу споживчих цін, з метою проведення подальшої індексації, починаючи з січня 2016 року здійснювалось обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком. Вказане обчислення здійснювалося до перевищення нарахованої суми індексації розміру підвищення доходу (грошового забезпечення) у грудні 2015 року. І оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня і 2016 року - лютого 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, відповідно не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в цьому періоді. Тому з урахуванням вказаного, нарахована позивачу індексація за період з квітня 2016 року по лютий 2018 року відповідно до норм та правил, визначених Порядком №1078 становить 0,00 грн. щомісячно. З 01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схему тарифних коефіцієнтів за військовим званням, та встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 рік, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. У зв`язку з прийняттям даної постанови грошове забезпечення військовослужбовців збільшилося в абсолютному розмірі. При цьому, в даному випадку, оскільки індексація за березень 2018 року становила 0,00 грн. і відбувається підвищення грошового забезпечення за березень 2018 року в абсолютному виразі за рахунок постійних складових, визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", то у відповідності до вимог пункту 5 Порядку № 1078 березень 2018 року є місяцем підвищення грошових доходів (грошового забезпечення), і відповідно, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з квітня 2018 року. Право на виплату індексації у ОСОБА_1 відбулося у грудні 2018 року, оскільки індекс споживчих цін за квітень-жовтень 2018 року не перевищував встановлений поріг індексації (103%). Виплата індексації за грудень 2018 року - квітень 2021 року проводилася одночасно з виплатою грошового забезпечення за відповідний місяць.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період із квітня 2013 року по 05 квітня 2021 року з урахуванням базового місяця для нарахування індексації - січень 2008 року, та з березня 2018 року - як базового місяця січня 2008 року з урахуванням різниці суми індексації та розміру підвищення доходу у березні 2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Нормами статей 1, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII) встановлено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (зі змінами та доповненнями).

За змістом статті 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній до 01.01.2016) визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній з 01.01.2016) встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 5 Закону України №1282-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі - Порядок №1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2013 року місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 №491-IV. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищував поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній до 01.12.2015) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01.12.2015 внесено зміни до Порядку №1078 та викладено пункт 5 у наступній редакції: "У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випу; для проведення

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, у тому числі: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці і у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та виду юридичної особи.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року (справа № 825/1987/17), від 20 листопада 2019 року (справа № 620/1892/19), від 05 лютого 2020 року (справа № 825/565/17) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Таким чином, до 01 грудня 2015 року "базовим" місяцем для індексації грошового забезпечення військовослужбовців є місяць, у якому відбулося підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Починаючи з грудня 2015 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець.

Тобто "базовим" місяцем для індексації грошового забезпечення військовослужбовців буде місяць, в якому підвищили оклад (тарифну ставку) за посадою.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294.

Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 1 січня 2008 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" передбачено підвищення з 01.12.2015 року посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.

При цьому, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто, з 01 грудня 2015 року посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Таким чином, у період з січня 2008 року до березня 2018 року тарифні ставки (оклади) за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил не змінювалася.

Аналіз пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Аналогійний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а.

Таким чином, "базовим" місяцем для індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року є місяць, в якому підвищили оклад (тарифну ставку) за посадою, тобто січень 2008 року.

Відтак, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року порушує вимоги Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, а тому є протиправною.

Враховуючи викладене вище, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9.02.99 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чином, відсутні підстави для визначення заново "базового" місяця за період до 01 грудня 2015 року у зв`язку з внесенням змін до Порядку №1078 постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", які застосовуються з 01.12.2015.

Зважаючи на викладене вище, суд відхиляє доводи позивача про необхідність застосування як "базового" місяця - січень 2008 року при розрахунку індексації грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по листопад 2015 року включно. Позивачем не доведено порушення відповідачем вимог пунктів 4, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період із квітня 2013 року по листопад 2015 року включно.

Зважаючи на викладене вище, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1, яка полягає у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з визначеними базовим місяцем для її нарахування січень 2008 року за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 з квітня 2013 року до листопад 2015 року включно та про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по листопад 2015 року включно із врахуванням базового місяця для нарахування індексації - січень 2008 року, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, наступним "базовим" місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення позивачу за період із грудня 2018 року по 05 квітня 2021 року включно із застосуванням базового місяця - березень 2018 року /а.с. 30-33, 68-71/.

Індексація грошового забезпечення за березень 2018 року позивачу не виплачувалася, оскільки березень 2018 року є "базовим" місяцем, тому за цей місяць індексація грошового забезпечення не нараховується та не виплачується в силу Закону.

Величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка, у жовтні 2018 року (квітень 2018 року - 100,8; травень 2018 року - 1,008*1,000*100=100,8; червень 2018 року - 1,008*1,000*100=100,8; липень 2018 року - 1,008*0,993*100=100,09; серпень 2018 року - 1,0009*1,000*100=100,09; вересень 2018 року - 1,0009*1,019*100=101,99; жовтень 2018 року - 1,0199*1,017*100=103,7%).

Отже в силу Закону виникає право на індексацію грошового забезпечення. Оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексація підлягає проведенню у грудні 2018 року та становить 71,08 грн. /а.с. 71/.

Індексація грошового забезпечення позивача здійснена щомісячно, починаючи з грудня 2018 року по 05 квітня 2021 року, що підтверджується довідками про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 /а.с. 68-71/.

Відповідачем правомірно застосовано як базовий місяць березень 2018 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 05 квітня 2021 року, оскільки Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017, яка набрала чинності 01 березня 2018 року, та якою підвищено посадові оклади.

Відтак, дії щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 05 квітня 2021 року з урахуванням базового місяця - березень 2018 року вчинені відповідачем відповідно до вимог Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Позивачем не доведено порушення відповідачем вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період із 01 березня 2018 року по 05 квітня 2021 року включно.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1, яка полягає у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з визначеним базовим місяцем для її нарахування березень 2018 року за період проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 та про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по час звільнення з військової служби із урахуванням як базового місяць січень 2008 року з урахуванням різниці суми індексації та розміру підвищення доходу у березні 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3-10, 12, 77, 139, 229, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич