Справа № 520/352/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 червня 2022 року Справа № 520/352/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григоров Д.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Валківської районної спілки споживчих товариств (вул. Ков`язька, буд. 11, м. Валки, Валківський район, Харківська область, 63002, ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Валківської районної спілки споживчих товариств про стягнення податкового боргу , в якому просив суд:

- стягнути до бюджету України кошти у розмірі 20171,97 гривень у рахунок погашення податкового боргу з Валківської районної спілки споживчих товариств (), місце знаходження: вул. Ков`язька, буд. 11, місто Валки, Валківський р-н, Харківська обл., 63002.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що Валківська районна спілка споживчих товариств має податковий борг у загальній сумі 20171,97 гривень, який виник на підставі самостійно визначених платником податків сум у податковій звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а також нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій за несвоєчасну сплату самостійно визначених зобов`язань зі сплати вказаного податку.

Позивач вважає, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов`язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України, що є підставою для стягнення сум заборгованості в судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2022р. відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Свою правову позицію обгрунтовував тим, що, на його думку, позивачем - контролюючим органом не дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність боргу або його частини та, зокрема, зазначив, що позивач набуває права на стягнення податкового боргу (в тому числі і в судовому порядку) лише у разі, якщо відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 60 днів після направлення платникові податкової вимоги. Відповідач надав до суду копії платіжних доручень, за якими стверджував сплату виниклого податкового зобов`язання, самостійно визначеного в податкових деклараціях за 2019, 2020, 2021 р.р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач, Валківська районна спілка споживчих товариств зареєстровано в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи та перебуває в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним номером 01768909.

Згідно наданого до суду Розрахунку загальної суми заборгованості згідно облікових карток ІС "Податковий блок" за відповідачем обліковувався борг у сумі 20171,97 грн.

На обгрунтування існуючого боргу контролюючим органом надано належні докази (а.с. 14-79), якими підтверджено наявність заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018р. № (загальна сума 23418,65 грн., з них сплачено 11521,74 грн., сума до сплати 11896,91грн.), яка була вручена 17.04.2018;

2) податкова декларація від 15.02.2019 р. №15531602 за терміном сплати 29.04.2019 на суму 981,93 грн.;

3) податкова декларація від 15.02.2019 р. №15531602 за терміном сплати 29.07.2019 на суму 981,93 грн.;

4) податкова декларація від 15.02.2019 р. №15531602 за терміном сплати 29.10.2019 на суму 981,93 грн.;

5) податкова декларація від 15.02.2019 р. №15531602 за терміном сплати 29.01.2020 на суму 981,93 грн.;

6) податкова декларація від 17.02.2019 р. №11537800 за терміном сплати 29.04.2020 на суму 348,32 грн.;

7) податкове повідомлення - рішення від 05.03.2020р. № (ШС), яка була вручена 20.03.2020р. на суму 88,01 грн.;

8) податкова декларація від 01.12.2020 №11537801 за терміном сплати 29.04.2020 на суму 237,33 грн.;

9) податкова декларація від 17.02.2020 №11537800 за терміном сплати 29.07.2020 на суму 348,32 грн.;

10) податкова декларація від 01.12.2020 №11537801 за терміном сплати 29.12.2020 на суму 237,33 грн.;

11) податкова декларація від 17.02.2020 №11537800 за терміном сплати 29.10.2020 на суму 348,32 грн.;

12) податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020р. № (ШС), яка була вручена 13.08.2020р.;

13) податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020р. № (ШС), яка була вручена 13.08.2020р.;

14) податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020р. № (ШС), яка була вручена 13.08.2020р.;

15) податкова декларація від 17.02.2020 №11537800 за терміном сплати 29.01.2021 на суму 348,32 грн.;

16) податкова декларація від 01.12.2021 №11537801 за терміном сплати 29.10.2020 на суму 237,33 грн.;

17) податкова декларація від 17.02.2020 №10345546 за терміном сплати 29.04.2021 на суму 442,5 грн.;

18) податкова декларація від 17.02.2020 №10345546 за терміном сплати 29.07.2021 на суму 442,5 грн.;

19) податкова декларація від 17.02.2020 №10345546 за терміном сплати 29.10.2021 на суму 442,5 грн..

Податкова вимога сформована ГУ ДПС у Харківській області від 05.02.2020 р. за №1257-52 та вручена боржнику засобами поштового зв`язку 14.02.2020 р. З моменту вручення зазначена податкова вимога не була скасована, не оскаржувалась, у зв`язку з чим на теперішній час не втратила своєї юридичної сили та є дійсною.

Вирішуючи спір по суті суд відзначає, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст. 54 ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, даних інтегрованої картки відповідача, самостійно визначені у податкових деклараціях податкові зобов`язання відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив.

Суд відзначає, що відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 286.2. ст. 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За приписами п. 287.3. ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання податковим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу № 1257-52 від 05.02.2020, яка надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку, та отримана 14.02.2020р.

Відповідно даних облікової картки платника податків та розрахунку загальної суми заборгованості у Валківській районній спілці споживчих товариств наявний податковий борг в розмірі 20171,97 грн., який на час розгляду справи не сплачено.

Суд критично ставиться до доводів, які наведені відповідачем у відзиві на адміністративний позов та зауважує, що суми заборгованості відповідача, про необхідність стягнення яких зазначає контролюючий орган, складаються з сум штрафних санкцій, що були нараховані через несвоєчасну сплату зобов`язань, сам факт якої контролюючим органом за основним зобов`язанням не заперечується. Вказуючи на численні порушення з боку позивача, які мали місце на думку відповідача при нарахуванні сум податкового боргу та унеможливлюють стягнення податкового боргу в даній справі, відповідач не наводить відповідних судових рішень, якими достовірно встановлено дані порушення, а також не наводить таких доводів, які б поставили під сумнів існування боргу та можливість його стягнення в судовому порядку. Також відповідач не скористався правом подання до суду зустрічного позову.

Згідно пунктів 2 та 3 розділу ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Мінфіну № 610 від 30.06.2017 року (далі - Порядок № 610), податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму:

- узгодженого грошового зобов`язання;

- непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

За приписами п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 610 податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5 затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок № 5).

Цим Порядком визначено правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

За змістом пункту 3 розділу І Порядку № 5 Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Оперативний облік та звітність податкових органів ґрунтується на таких принципах:

нарахування - показники фіксуються в оперативному обліку згідно з правилами оподаткування, установленими Кодексом та іншими законодавчими актами з питань податкового законодавства;

превалювання сутності над формою - законність відображення облікових операцій та відповідність їх сутності;

повне висвітлення - звітність податкових органів має містити інформацію, яка всебічно характеризує стан розрахунків платників податків з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

безперервність - виконання повноважень та функцій податкових органів здійснюється виходячи з припущення, що їх діяльність буде тривати і надалі;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх показників в інформаційній системі та звітності податкових органів в єдиній грошовій одиниці.

Для забезпечення достовірності відображення облікових показників в ІКП структурними підрозділами за напрямами роботи здійснюється попередній та загальний контроль у терміни, встановлені цим Порядком.

Пунктом 2 розділу І Порядку №5 встановлено. що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

За п. 1 розділу ІІ Порядку № 5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Виходячи із положень розділів Порядку № 5 відображенню в інтегрованій картці платника підлягають, зокрема, зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, визначені територіальним органом контролюючого органу та узгоджені відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем прийнята податкова вимога не оскаржувалась, відображені контролюючим органом суми податкового боргу в ІКП відповідачем не заперечувались, доказів звернення відповідача до суду щодо визнання неправомірними дій контролюючого органу щодо невірного віднесення та/або невіднесення сум платежу за податками до ІКП або виключення певних сум податкового боргу відповідача з ІКП тощо до суду не надано.

Згідно з пунктом 95.1 цієї статті ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо стягнення та погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно приписів п. 95.3. ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даній справі позивачем, як суб`єктом владних повноважень, в повній мірі доведено необхідність стягнення з відповідача суми податкового боргу, в зв`язку з чим позовні вимоги Головного управління ДПС у Харківській області та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Валківської районної спілки споживчих товариств (вул. Ков`язька, буд. 11, м. Валки, Валківський район, Харківська область, 63002, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 20171 (двадцять тисяч сто сімдесят одна) гривня 97 копійок у рахунок погашення податкового боргу з Валківської районної спілки споживчих товариств (), місце знаходження: вул. Ков`язька, буд. 11, місто Валки, Валківський р-н, Харківська обл., 63002.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 23.06.2022р.

Суддя Григоров Д.В.