Справа № 160/5951/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року Справа № 160/5951/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
22 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_2, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3), яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням щомісячної надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 60 відсотків посадового окладу та за безперервний стаж на шифрувальній роботі більше трьох років у розмірі 15 відсотків посадового окладу.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що він проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 (далі - ВЧ НОМЕР_2) на посаді начальника служби охорони державної таємниці. Перебуваючи на посаді позивач отримував грошове забезпечення до складу якого, окрім іншого, входили щомісячні надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 60 відсотків посадового окладу та за безперервний стаж на шифрувальній роботі більше трьох років у розмірі 15 відсотків посадового окладу. 15.11.2021 року позивач подав рапорт про звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку контракту та просив провести з ним грошовий розрахунок повному обсязі на день звільнення, в тому числі виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби. На підставі наказу від 01.02.2022 №21 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 01.02.2022 року. Згідно наказу вислуга років позивача у Збройних силах України становить : календарна 09 років 09 місяців 20 днів, пільгова - 02 роки 10 місяців 26 днів, загальна 12 років 08 місяців 16 днів. Позивач наголошує, що в наказі не міститься вказівки про виплату 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, та грошовий атестат вих. №138 від 01.02.2022 підтверджує відсутність виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні. Позивачем наголошено, що ВЧ 2129 порушено положення ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року відкрито провадження у справі №160/5951/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року відповідачу також було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано від відповідача докази у справі.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, додаткових доказів до справи не долучив.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 11.09.2018 по 01.02.2022.
15.11.2021 року позивачем було подано рапорт командиру ВЧ НОМЕР_2 про звільнення з військової служби в запас за п.п. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку із закінченням строку контракту та щодо проведення повного грошового розрахунку, зокрема одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 31.01.2022 №20 старшому лейтенанту ОСОБА_1 , начальнику служби охорони державної таємниці, звільненого наказом командира ВЧ НОМЕР_5 (по особовому складу) від 05.01.2022 року №4 у запас, наказано виплатити грошову надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 60% за період з 01 по 31 січня 2022 року; виплатити щомісячну грошову надбавку до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі більше трьох років у розмірі 15% від посадового окладу з 01 по 31 січня 2022 року.
Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №21 від 01.02.2022 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 01.02.2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення; вислуга років у Збройних Силах України станом на 01.02.2022 становить: календарна - 09 років 09 місяців 20 днів , пільгова - 02 роки 10 місяців 26 днів, загальна - 12 років 08 місяців 16 днів.
Відповідно до грошового атестату від 01.02.2022 №138, виданного ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.п. НОМЕР_1 ) виплачено такі види грошового забезпечення: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, грошову допомогу на оздоровлення, індексацію грошового забезпечення. З пункту 7 грошового аттестату від 01.02.2022 вбачається, що однарозова грошова допомога в разі звільнення з військової служби ОСОБА_1 не виплачувалась.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача в частині нездійснення нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) частинами 1, 2 статті 9 встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" встановлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.
Як встановлено судом з витягу з наказу від 01.02.2022 №21, вислуга років позивача становить: календарна - 09 років 09 місяців 20 днів , пільгова - 02 роки 10 місяців 26 днів, загальна - 12 років 08 місяців 16 днів.
Суд зазначає, що ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII, не передбачає будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках, а передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше.
Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що поняття "календарна вислуга років" застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: "в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби".
При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є наявність "вислуги 10 років і більше".
Таким чином, в частині 2 статті 15 Закону №2011-XII відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.
Наведена правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 11.04.2018 у справі №806/2104/17, та від 24.11.2020 у справі №822/3008/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд зазначає про правомірність вимог позивача щодо визнання бездіяльності відповідача в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби.
Судом також встановлено з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 31.01.2022 №20, що позивачу було вирішено виплатити грошову надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 60% за період з 01 по 31 січня 2022 року та виплатити щомісячну грошову надбавку до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі більше трьох років у розмірі 15% від посадового окладу з 01 по 31 січня 2022 року, однак згідно грошового атестату від 01.02.2022 року вказані грошові надбавки не були виплачені позивачу.
З огляду на встановлені судом обставини, наявні докази в матеріалах справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням щомісячної надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 60 відсотків посадового окладу та за безперервний стаж на шифрувальній роботі більше трьох років у розмірі 15 відсотків посадового окладу.
Вирішуючи даний спір, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», отже розподіл судових витрат судом не проводиться.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3), яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з урахуванням щомісячної надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 60 відсотків посадового окладу та за безперервний стаж на шифрувальній роботі більше трьох років у розмірі 15 відсотків посадового окладу.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, повний текст рішення суду складено 27.06.2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук