Справа № 440/10210/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 р. Справа № 440/10210/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 12.11.21 по справі № 440/10210/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо повернення поданої позивачем заяви від 26.04.2021 з додатками, про виплату одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із тим, що 25.07.2018 позивачу було встановлено з 06.07.2018 другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (при проходженні служби в органах внутрішніх справ України), відповідно до Закону України "Про міліцію" в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- зобов`язати відповідача повторно прийняти документи, подані позивачем та надіслати у 15 денний строк до МВС України висновок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності позивачу, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850 у 200 - кратному розмірі прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб.

В обґрунтування позову зазначав, що позивач у період з 11.12.1985 по 16.09.1997 проходив службу в органах МВС, а саме в Кобеляцькому РВ УМВС України в Полтавській області. 16.09.1997 позивача було зараховано на службу до Кобеляцького ВПМ ДПА України в Полтавській області на посаду старшого слідчого, де позивач проходив службу до 08.05.2002. Позивача звільнено зі служби в правоохоронному органі з формулюванням «за згодою сторін». Позивач зазначає, що у висновку Полтавська обласна ТР МСЕК встановила, що захворювання позивача пов`язане з виконанням службових обов`язків як працівника МВС України по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлено безтермінову другу групу інвалідності. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, водночас відповідачем повернуто документи позивача без належного розгляду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо повернення без розгляду, поданої ОСОБА_1 заяви (рапорту) від 26.04.2021 з додатками, про виплату одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги від 26.04.2021 та прийняти рішення за результатами розгляду відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що з долученої до позовної заяви довідки МСЕК серії АБ №0032440 вбачається, що ОСОБА_1 з 25.07.2018 встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація виплачується, зокремау учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Представник відповідача наголошує, що ОСОБА_1 належить до категорії осіб, які були ліквідаторами наслідків аварії на ЧАЕС, в результаті чого отримали інвалідність. Тобто, причина інвалідності позивача безпосередньо пов`язана з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому на нього поширюються вимоги Порядку №760, згідно з яким така одноразова компенсація виплачується центрами з нарахування та здійснення соціальних витрат.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач у період з 11.12.1985 по 16.09.1997 проходив службу в органах МВС, що не заперечується відповідачем.

16.09.1997 позивача було зараховано на службу до Кобеляцького ВПМ ДПА України в Полтавській області на посаду старшого слідчого, де позивач проходив службу до 08.05.2002. Позивача звільнено зі служби в правоохоронному органі з формулюванням «за згодою сторін».

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії № 57 від 12.06.2018 захворювання позивача злоякісне новоутворення лівої легені, рТ2арN0М0 G2, ст. І-В (стан після радикальної операції 03.04.2018), кл.гр.ІІ. пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки МСЕК серії АБ №0032440, позивачу встановлено другу групу інвалідності вперше з 06.07.2018.

26.04.2021 позивач звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що 25.07.2018 позивачу встановлено з 06.07.2018 другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС (при проходженні служби в органах внутрішніх справ України).

Листом УМВС України в Полтавській області від 17.05.2021 № 4/Г-3462л.к повідомлено позивача про розгляд його звернення та зазначено, що згідно з доданою до заяви копією довідки до акта огляду МСЕК від 26.07.2018 серія АВ №0029257, позивачу при первинному огляді установлено другу групу інвалідності, причиною якої зазначено захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ЛНА на ЧАЕС. Зазначено, що документи на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ №850 від 21.10.2015 оформлюються за останнім місце роботи де зберігається особова справа. Зазначено, що оскільки особова справа позивача передана в ДПА в Полтавській області, для подальшого проходження служби, позивачу повернуто пакет документів та запропоновано з даного питання звернутися до ДПА в Полтавській області або до Управління соціального захисту населення за місцем проживання.

Позивач не погоджуючись із діями відповідача щодо повернення поданої позивачем заяви від 26.04.2021 з додатками, про виплату одноразової грошової допомоги позивачу, звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо повернення поданих позивачем документів без розгляду є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з абзацом 3 пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" в редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" №208-VІІІ від 13.02.2015, яка набрала чинності 12.03.2015, передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до частини восьмої статті 23 Закону України "Про міліцію" якщо працівник міліції та члени його сім`ї одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат.

Таким чином, Законом України від 13.02.2015 №208-VIII внесено зміни до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та викладено частину шосту статті 23 Закону України "Про міліцію" у вищезазначеній редакції.

У "Прикінцевих положеннях" вказаного Закону зазначено про необхідність Кабінету Міністрів України, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджено постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року (надалі - Порядок № 850).

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707.

Згідно пункту 3 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" №900 від 23.12.2015, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивачу була встановлена другу групу інвалідності 06.07.2018, тобто після набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок №850.

Відповідно до пункту 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з пунктом 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

При цьому, пунктом 9 Порядку № 850 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналізуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що з огляду на встановлені обставин справи та наведені норми права, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак, у даному випадку, таке рішення відповідачем, Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Повернення документів для подальшого надсилання за належністю до ДПА в Полтавській області або до Управління соціального захисту населення за місцем проживання не передбачено, а тому, повернення Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.

Проте, листом УМВС України в Полтавській області від 17.05.2021 № 4/Г-3462л.к відповідач без посилання на пункти постанови КМУ №850 від 21.10.2015 зазначив, що документи на виплату одноразової грошової допомоги оформлюються за останнім місцем проходження служби, де зберігається особова справа. Зазначено, що оскільки особова справа позивача передана в ДПА в Полтавській області, для подальшого проходження служби, позивачу повернуто пакет документів та запропоновано з даного питання звернутися до ДПА в Полтавській області або до Управління соціального захисту населення за місцем проживання.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 11.12.1985 по 16.09.1997 проходив службу в органах МВС.

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії № 57 від 12.06.2018 захворювання позивача злоякісне новоутворення лівої легені, рТ2арN0М0 G2, ст. І-В (стан після радикальної операції 03.04.2018), кл.гр.ІІ. пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки МСЕК серії АБ №0032440, позивачу встановлено другу групу інвалідності вперше з 06.07.2018.

Крім того, пунктом 7 Порядку №850 не передбачено, що особа за призначенням грошової допомоги у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності має звертатися саме за останнім місцем проходження служби.

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи зазначені вище зазначені обставини, дійшла висновку що дії відповідача щодо повернення поданих позивачем документів без розгляду є протиправними.

Отже, дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо повернення без розгляду, поданої ОСОБА_1 заяви (рапорту) від 26.04.2021 з додатками, про виплату одноразової грошової допомоги, з пропозицією звернутися до ДПА в Полтавській області або до Управління соціального захисту населення за місцем проживання, є неправомірними.

Відтак, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для належного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача розглянути заяву (рапорт) позивача про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення за результатами розгляду відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року по справі № 440/10210/21, відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 по справі № 440/10210/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко