Справа № 620/2203/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 червня 2022 року

м. Київ

справа № 620/2203/20

адміністративне провадження № К/990/13837/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС) на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Меркурій» до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 позов ТОВ "Меркурій" задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 02.03.2020 №5 та №5; здійснено розподіл судових витрат.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Меркурій" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25083,05 грн..

03.06.2022 ГУ ДПС засобами поштового зв`язку направило на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС).

Вказуючи підставою касаційного оскарження додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС, ГУ ДПС в касаційній скарзі зазначає про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 134 КАС, без урахування висновків Верховного Суду в постановах від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, від 19.02.2019 у справі №803/1032/18, від 01.10.2018 у справі №569/17904/17.

В постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок щодо необхідності надання документів на підтвердження витрат на правничу допомогу висловлено Верховним Судом і в постанові 15.05.2018 у справі №821/1594/17.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.02.2019 (справа №803/1032/18) при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в контексті предмета доказування суду на підставі належних та допустимих доказів слід встановити обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У постанові від 01.10.2018 (справа №569/17904/17) Верховний Суд виснував, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок суми оплати за надання правової допомоги повинен відображати вартість години роботи адвоката за певний вид послуги та час, витрачений адвокатом на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

ТОВ "Меркурій" на підтвердження судових витрат надало копію договору про надання правничої допомоги № 6/2020 від 10.07.2020, акт приймання-передачі документів, рахунок від 14.07.2020 за надання правової (професійної правничої) допомоги, платіжне доручення від 14.07.2020 № 232.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що час, витрачений адвокатом на підготовку, надання консультацій, складання, подання документів та представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції, відповідає умовам договору про надання правової допомоги. Обсяг, види та вартість правничої допомоги є співмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченого адвокатом на надання відповідних послуг, у зв`язку з чим розмір витрат на правничу допомогу позивача є обґрунтованим і становить 25083,05 грн.

ГУ ДПС у касаційній скарзі зазначає, що розмір задоволених до відшкодування витрат па правничу допомогу (25083,05 грн) у справі, не є співмірним. Доводи ГУ ДПС у касаційній скарзі фактично стосуються незгоди зі співмірністю стягнутих на користь позивача судових витрат на правничу допомогу та з оцінкою доказів судом апеляційної інстанції при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню позивачу. Такі доводи можуть свідчити про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328, частиною другою статті 353 КАС. Однак, відповідач цю підставу касаційного оскарження у касаційній скарзі не зазначає, як і не вказує, які докази не були досліджені судом, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС вимагається при зверненні з касаційною скаргою із зазначеної підстави.

Враховуючи викладене, касаційна скарга відповідача підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко