Справа № 820/1394/17
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року

м. Київ

справа № 820/1394/17

адміністративне провадження № К/9901/28740/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Мартинюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року (головуючий суддя - Мороко А.С.)

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року (головуючий суддя - Бегунц А.О., судді: Мельнікова Л.В., Рєзнікова С.С.)

у справі №820/1394/17

за позовом ОСОБА_1

до Секретаря Вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_2

про визнання незаконною бездіяльності, визнання неправомірними дій, скасування наказу.

I. РУХ СПРАВИ

1. У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати незаконною бездіяльність щодо невжиття всіх передбачених чинним законодавством України заходів з підготовки, проведення засідання вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (далі - НЮУ) від 03 листопада 2016 року;

- визнати неправомірною діяльність щодо свідомого включення до протоколу підсумків проведення конкурсу на заміщення усіх оголошених військових вакантних посад командування та науково-педагогічних працівників військово-юридичного факультету НЮУ від 03 листопада 2016 року, проведеного на підставі неіснуючих висновків конкурсної комісії НЮУ, протоколу засідання, якого не складалося;

- визнати неправомірним підготовлений відповідачем наказ ректора НЮУ від 04 листопада 2016 року № 234 "Про затвердження положень", як такий, що не відповідає діючому законодавству України.

2. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року та постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, у задоволені позову відмовлено.

3. У грудні 2020 року позивач звернувся з заявою про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами. У обґрунтування заяви зазначав, що 03 грудня 2020 року у судовому засіданні Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1090/17 була допитана як свідок ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що вона була обізнана, що протокол конкурсної комісії НЮУ під час проведення вченої ради був відсутній, тобто конкурсна комісія Університету не розглядала конкурсні справи офіцерів, які приймали участь у конкурсі 03 листопада 2016 року. Також ОСОБА_2 зазначила, що за підсумками засідання вченої ради НЮУ від 03 листопада 2016 року було складено повний текст рішення вченої ради НЮУ від 03 листопада 2016 року, яке затверджено наказом ректора НЮУ № 234 від 04 листопада 2016 року, однак, вказане рішення чомусь не стало додатком до цього наказу, а зберігається окремо. Вказані обставини не були відомі позивачу та судам, не досліджувались судами при розгляді справи № 820/1394/17, а тому, на думку заявника, є нововиявленими та відповідно підставою для перегляду судового рішення.

4. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року, у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року залишено без змін.

5. У поданій касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

6. Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції зауважував що обґрунтування такої заяви позивача фактично зводиться до незгоди з правовими висновками суду першої інстанції, з якими в подальшому погодилися судами апеляційної та касаційної інстанцій. Посилання заявника на покази ОСОБА_2 , надані в удовому засіданні в іншій справі, як на нововиявлені обставини, суд вважав необґрунтованими, оскільки вони трактуються заявником суб`єктивно та не містять повідомлень про існування певних фактів, які б спростували висновки суду. Таким чином вказані заявником обставини не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору.

8. Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, також зазначав, що вказані заявником обставини не змінюють установлених судами обставин і не впливають на результат вирішення справи, а фактично є оскарженням постанови Харківського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року шляхом переоцінки доказів, а відтак не можуть бути нововиявленими в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

9. Під час розгляду справи відповідач та її представник притримувалися єдиної позиції стосовно обставин, які позивач вважає нововиявленими. Аналогічні показання відповідач надала суду першої інстанції під час допиту як свідка у судовому засіданні 03 грудня 2020 року у справі № 820/1090/17.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Позивач у своїй касаційній скарзі зазначає, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами він вказував реальні факти, які існували під час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі ні позивачу, ні судам, які розглядали справу, а саме - повідомлення секретарем вченої ради НЮУ ОСОБА_2 під присягою фактів про відсутність протоколу конкурсної комісії НЮУ на засіданні вченої ради НЮУ 03 листопада 2017 року, що спростовує висновок судів у справі № 820/1394/17. Суди не могли знати про таку обставину оскільки представник відповідача про неї не повідомляв. Позивач про таку обставину дізнався 01 червня 2017 року з листа НЮУ від 31 травня 2017 року, наданого на вимогу Харківського апеляційного адміністративного суду у справі № 820/6625/15.

11. Позивач вважає, що покази ОСОБА_2 на допиті 03 грудня 2020 року у справі №820/1090/17 спростовують правові підстави судових рішень у справі №820/1394/17 та підтверджують необхідність нового розгляду у справі за нововиявленими обставинами оскільки є істотними для розгляду справи.

12. Також після подання заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами стали відомі нові факти, які за своїм змістом також є складовою нововиявлених, а саме: зміст постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 910/13825/18 за позовом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про стягнення коштів; диск технічного запису з відповіддю представника НЮУ про те, що дату засідання цивільної вченої ради НЮУ (03 листопада 2016 року) для проведення конкурсу визначила секретар вченої ради НЮУ ОСОБА_2

13. Зазначав, що повноваження вченого секретаря Університету визначені лише Положенням про вчену раду НЮУ. Посадові обов`язки (посадову інструкцію) у вигляді окремого документу, затвердженого роботодавцем, відповідач не надав. На переконання заявника, відмовивши у задоволенні його клопотання про витребування доказів, а саме посадової інструкції відповідача та нез`ясування повноважень посадової особи, позбавило суд можливості визначити правомірність або неправомірність її дій при аналізі фактів нововиявлених обставин та обумовило помилковість судового рішення.

14. У пунктах 3.8.6, 3.9.6, 3.10.2, 3.10.5, 3.10.6 Положення про вчену раду НЮУ чітко і однозначно визначено поняття рішення вченої ради, а не протокольне рішення вченої ради, що не має юридичного змісту.

15. Також звертав увагу на упередженість поведінки суддів під час розгляду позовної заяви та апеляційної скарги, що стало приводом для подання заяв про відвід судді та колегії суддів, у задоволені яких відмовлено.

16. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просила відмовити у її задоволенні. Зазначала, що у всіх запереченнях та відзивах у справі № 820/1394/17 вона притримувалась єдиної позиції стосовно обставин, які позивач помилково вважає нововиявленими. Судами було встановлено, що конкурсна комісія Факультету всі матеріали стосовно претендентів на заміщення на конкурсній основі посад науково-педагогічних працівників Факультету, в тому числі і стосовно позивача, направила до вченої ради Університету, яка їх розглянула на засіданні 03 листопада 2017 року.

17. На час ухвалення судом першої інстанції рішення (01 вересня 2017 року) вже набули законної сили судові рішення у справі № 820/6625/16, якими були встановлені ці обставини, а тому позивач достеменно знав про них. Також позивач підтвердив що з листа НЮУ від 31 травня 2017 року він дізнався (01 червня 2017 року) про те, що його конкурсна справа не розглядалась конкурсною комісією Університету та протокол конкурсної комісії не складався.

ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

19. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині другій статті 328 КАС України, та посилання позивача на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

20. Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права в частині надання правової оцінки обґрунтованості підстав поданої позивачем заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно вказати таке.

21. Відповідно до частин першої та другої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що спричинили ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

22. Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

23. При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

24. Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

25. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

26. Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

27. До того ж судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 КАС України, відсутні, а також якщо обставини, визначені цією нормою, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

28. Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

29. У обґрунтування касаційної скарги позивач вказував що нововиявленою обставиною є постанова Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 910/13825/18 за позовом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про стягнення коштів. У цій справі Верховним Судом було встановлено що під час видання наказів про зарахування курсантів та студентів на ВЮФ НЮУ у серпні 2016 року, Університет мав намір та був зобов`язаний укласти контракт з Міністерством оборони України на підготовку військових фахівців за державним замовленням. Після відповідних зарахувань та узгоджень контракт був укладений 23 грудня 2016 року. Проте про укладення такого контракту позивачу не було відомо та не було відомо суддям під час розгляду справи №820/3194/17.

30. У той же час за своєю правовою природою постанова Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 910/13825/18 не нововиявленою обставиною в силу вимог статті 361 КАС України, а тому не може бути підставою для перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року.

31. У касаційній скарзі позивач звертав увагу на обставину, яку він вважав нововиявленою, та яку, на його думку, не було належним чином враховано судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду заяви, а саме пояснення ОСОБА_2 як свідка у адміністративній справі № 820/1090/17, в яких було повідомлено що протокол конкурсної комісії НЮУ під час проведення вченої ради відсутній, тобто конкурсна комісія НЮУ не розглядала конкурсні справи офіцерів, які приймали участь у конкурсі 03 листопада 2017 року.

32. У той же час суд першої інстанції такі посилання заявника вважав необґрунтованими, оскільки покази ОСОБА_2 трактуються ним суб`єктивно та не містять повідомлень про існування певних фактів, які б спростували висновки суду у справі.

33. Суд апеляційної інстанції також детально розглянув наведені позивачем у заяві обставини та прийшов до висновку що у всіх запереченнях та відзивах під час розгляду справи № 820/1394/17 у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій відповідач притримувалась єдиної позиції стосовно обставин, які позивач вважає нововиявленими. З її запереченнями та відзивами позивач був ознайомлений належним чином, що ним не заперечується. Аналогічні показання стосовно вказаної обставини ОСОБА_2 надавала під час допиту у судовому засіданні 03 грудня 2020 року у справі № 820/1090/17.

34. Так, судами було встановлено що за результатами голосування конкурсної комісії військово-юридичного факультету НЮУ на засіданні від 31 жовтня 2016 року вирішено допустити полковника юстиції ОСОБА_1 до участі в конкурсі на заміщення посад начальника кафедри військового управління та права та начальника кафедри загальновійськових дисциплін військово-юридичного факультету НЮУ, як такого, що відповідає кваліфікаційним вимогам для заміщення посади. Всі матеріали стосовно претендентів на заміщення на конкурсній основі посад науково-педагогічних працівників військово-юридичного факультету, в тому числі і стосовно позивача, направлено до вченої ради НЮУ.

35. Дії конкурсної комісії Факультету та вченої ради Університету під час проведення конкурсу на посади офіцерського складу перевірялися під час розгляду адміністративної справи № 820/6625/16, судовими рішеннями у якій підтверджено правомірність проведення конкурсу, засіданні вченої ради Університету 03 листопада 2016 року та його результати (постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року та ухвала Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року). На час вирішення справи №820/1394/17 такі обставини були встановлені судами та відомі сторонам, зокрема і те, що конкурсна комісія військово-юридичного факультету всі матеріали стосовно претендентів на заміщення на конкурсній основі посад науково-педагогічних працівників Факультету, в тому числі і стосовно позивача, направила до вченої ради Університету, яка розглянула їх на засіданні 03 листопада 2017 року.

36. Також і у касаційній скарзі позивач вказував на те, що 01 червня 2017 року дізнався про те, що його конкурсна справа не розглядалась конкурсною комісією Університету та протокол конкурсної комісії не складався. Тобто така обставина була йому відома ще під час розгляду справи №820/1394/17 у суді першої інстанції.

37. Отже, зазначена позивачем обставина не є нововиявленою, а фактично є оскарженням судового рішення шляхом переоцінки доказів у справі.

38. Звіт аудиторської перевірки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 23 червня 2017 року № 234/1/31/41 також не є нововиявленою обставиною у справі № 820/1394/17 у розумінні статті 361 КАС України, не підтверджує обставин, які є предметом розгляду у даній справі, не встановлює обставин щодо прав та обов`язків позивача у спірних правовідносинах.

39. Позивач у касаційній скарзі зазначав, що суд при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановив, що відповідач є посадовою особою НЮУ. Проте у той же час посадові обов`язки (посадову інструкцію) у вигляді окремого документу відповідачем не було надано, що, на думку позивача, свідчить про нез`ясування повноважень посадової особи.

40. У той же час суди обґрунтовано відхилили таке твердження позивача з огляду на те, що посадові обов`язки не є доказом наявності нововиявлених обставин.

41. Щодо обґрунтування касаційної скарги в частині відсутності в положенні про вчену раду НЮУ, а також у законодавстві про освіту такого поняття як «протокольне рішення вченої ради», що свідчить про неналежний розгляд справи, то слід зазначити що це також не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 361 КАС України.

42. Висновок судів першої та апеляційної інстанцій в частині того, що наведені позивачем обставини є необґрунтованими, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин, не впливають на результат розгляду справи та фактично свідчить про переоцінку доказів у справі є правильним та не підлягає скасуванню. Підстави для направлення справи на новий розгляд відсутні.

43. Щодо посилання у касаційній скарзі на упередженість суддів під час розгляду його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, то слід зазначити таке.

44. Позивач подавав заяви про відвід судді Мороко А.С. та колегії суддів апеляційного суду (судді Бегунц А.О., Мельнікова Л.В., Рєзнікова С.С.), які були розглянуті та визнані необґрунтованими. Фактично доводи заявника в таких заявах були пов`язані з його незгодою з процесуальними рішеннями суддів та його припущеннями про їх упередженість, що не були підтверджені належними доказами.

45. Підстав для визнання заявлених відводів обґрунтованими не наведено також і у касаційній скарзі.

46. У контексті спірних правовідносин варто також зазначити про рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03), в пункті 40 якого йдеться про те, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії", заява № 52854/99, п. 52).

47. Таким чином, з огляду на те, що позивачем не наведено обставин, які б могли бути кваліфіковані як нововиявлені відповідно до статті 361 КАС України, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року у справі №820/1394/17 за нововиявленими обставинами.

48. Ураховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

49. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

50. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 356 КАС України, Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі №820/1394/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.В. Калашнікова

Н.М. Мартинюк,

Судді Верховного Суду