Справа № 380/10125/20
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 червня 2022 року

м. Київ

справа № 380/10125/20

адміністративне провадження № К/990/14772/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі №380/10125/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправними та бездіяльними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити такі дії, а саме :

по виданій за рішенням суду від 23.05.2019 у справі № 1340/3848/18 ЛОАС новій довідці № 91/10288 від 26.12.2019 Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області, чинної з 01.01.2016 повторно перерахувати пенсію ОСОБА_1 із врахуванням усіх належних до основного розміру пенсій доплат, підвищень, індексації, в тому числі :

а) зарахувати ОСОБА_1 до складу пенсійного грошового забезпечення раніше виплачену пенсію при звільнені зі служби з 01.03.1990 одноразову матеріальну грошову допомогу у розмірі 300 рублів радянської грошової одиниці на суму 15 600 гривень Національної грошової одиниці, з якого додатково нарахувати ОСОБА_1 пенсію на суму 9360 грн з розрахунку: 60% від 15600 грн та виплатити починаючи з 01.01.2016. Підстава: постанова Ради Міністрів СРСР № 493 від 30.05.1985; грошовий атестат № 50 від 19.03.1990 ФПВ УВС Львівської області; Постанова Верховного Суду України від 10.03.2015; Рішення суду від 23.05.2019 у справі № 1340/3848/20 ЛОАС;

б) доплатити до пенсії ОСОБА_1 сталу зафіксовану індексацію в сумі 216,41 грн та виплатити з 01.01.2016. Підстава: рішення суду від 12.11.2018 у справі № 813/3118/18 ЛОАС;

в) підвищити ОСОБА_1 пенсію на 35 % на суму 4231,58 грн з розрахунку: 35% підвищення згідно постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 від 12090,20 грн основного розміру пенсії ОСОБА_1 / та виплатити з 01.01.2016. Підстава : рішення суду від 12.11.2018 у справі № 813/3118/18 ЛОАС;

г) проіндексувати з 01.03.2019 ОСОБА_1 на 17 % інфляції на суму 2055,34 грн з розрахунку: 17% інфляції від 12 090,22 грн. основного розміру пенсії та виплатити з 01.03.2019 підстава: стаття 64 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 , постанова Верховного Суду України від 10.03.2015 ;

д) проіндексувати з 01.05.2020 пенсію ОСОБА_1 на 11,1 % інфляції на суму 1355,20 грн. з розрахунку: 11,1 % інфляції від 12090,22 грн основного розміру пенсії ОСОБА_1 та виплатити з 01.05.2020. Підстава: стаття 64 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 , постанова Верховного Суду України від 10.03.2015;

ж) підвищити пенсію як інваліду 2 групи на 20 рублів радянської грошової одиниці на суму 1040 грн. Національної грошової одиниці /з розрахунку : 20 рублів х 2 долари США х 26 грн. Підстава: норми ст. 15, 52 Положення про пенсійне забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів МВС СРСР , затверджену постановою Ради Міністрів СРСР № 493 від 30.058.1985, на підставі до якого станом на 01.03.1990 позивачу призначались та нараховувались пенсія по 2 групі інвалідності з посади працівника оперативної служби режимно-секторного підрозділу органів внутрішніх справ, що підтверджується документами пенсійної справи ОСОБА_1 № 91/10288 від 01.03.1990 УВС Львівського облвиконкому органів МВС СРСР та виплатити починаючи з дати: 01.01.2016 ;

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення виплати з 01.10.2020 до основного розміру пенсії ОСОБА_1 зафіксованої індексації у розмірі 216,41 грн та суми підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 382,78 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області дорахувати до пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі № 380/1140/20, суму зафіксованої індексації у розмірі 216,41 грн та суму підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 382,78 грн з 01.10.2020.

У задоволені решти частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 в частині часткового задоволення позову та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021, ухваливши нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2, 3 статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2, 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 4 статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Верховний Суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій ухвалено судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини 4 статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Варто зазначити, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Керуючись статтями 248, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі №380/10125/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.М. Шарапа