Справа № 360/3926/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3926/21

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Тихонова І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.С.

представників сторін:

від позивача -Холодов Л.Ю.,

від відповідача Подройко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Калмичанка» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014 №,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 26 липня 2021 року надійшов позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Калмичанка» (далі позивач або СТОВ Агрофірма «Калмичанка») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач або ГУ ДПС у Луганській області) у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням від 22.01.2014 № (форма «Р»), винесене Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області, яким визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість загальною сумою 627187,50 грн, з яких 501750,00 грн за основним платежем та 125437,50 грн за штрафними санкціями.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що згідно наказу ОДПІ від 16.12.2013 №251ОД про призначення позапланової виїзної документальної перевірки, головними державними ревізорами - інспекторами Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Луганській області Мосьпан О.М., Яйчук Л.О. відповідно до постанови старшого слідчою відділу фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Луганській області Дапіча Є.О. від 15.11.2013 проведена позапланова виїзна документальна перевірка СТОВ Агрофірма «Калмичанка» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість за період 01.10.2010 по 30.09.2013 по взаємовідносинам з ТОВ «Вектра 3000» (код 37377252) та ТОВ «Вістол» (код 32926534) за період з 01.10.2010 по 30.09.2013.

За результатами перевірки складено Акт №132/2200-30204757 від 30.12.2013 про результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки СТОВ Агрофірми «Калмичанка» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість і податку на прибуток по взаємовідносинам з TOB «Вектра 3000» (код 37377252) та ТОВ «Вістол» (код 32926534) за період з 01.10.2010 по 30.09.2013.

Висновками Акту №132/2200-30204757 встановлено порушення п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України (в редакції станом на від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями), зокрема нецільове використання коштів, акумульованих на спеціальному рахунку на суму - 501750,00 грн.

Ухвалою суду від 02.08.2021 у задоволенні клопотання СТОВ Агрофірми «Калмичанка» про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву залишено без руху.

13.08.2021 позивачем на виконання ухвали суду від 02.08.2021 надана заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суд

Ухвалою суду від 18.08.2021 позовну заяву СТОВ Агрофірма «Калмичанка» до ГУ ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014 № - повернуто позивачеві у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі № 360/3926/21 скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.11.2021 та на підставі підпункту 1 пункту 2.10. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду справу № 360/3926/21 передано для продовження розгляду судді Тихонову І.В.

Ухвалою суду від 19.11.2021 позовну заяву СТОВ Агрофірма «Калмичанка» до ГУ ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014 № залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 20 грудня 2021 року.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що 17.12.2021 року за вхідним реєстраційним № 45337/2021 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування якого зазначив, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до постанови старшого слідчого відділу| фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Луганській області старшого лейтенанта податкової міліції Даніча Є.О. від 15.11.2013 про призначення позапланової виїзної документальної перевірки, та згідно наказу по ОДПІ від 16.12.2013 №251-ОД проведена позапланова виїзна документальна перевірка СТОВ Агрофірма «Калмичанка» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.10.2010 по 30.09.2013 по взаємовідносинам з ТО «Вектра 3000» (код 37377252) та ТОВ «Вістол» (код 32926534).

Результати перевірки оформлені актом від 30.12.2013 № 132/2200-30204757. На підставі Акта перевірки Старобільською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Луганській області складено податкове повідомлення-рішення від 22.01.2014 № , яким до платника податку застосована штрафна санкція у сумі 627187,50 грн.

За результатами перевірки встановлено порушення СТОВ Агрофірма «Калмичанка» пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України у частині нецільового використання коштів, акумульованих на спеціальному рахунку сільськогосподарського підприємства в розмірі 501750 грн, а саме перерахування грошових коштів за придбані мінеральні добрива від ТОВ «Вістол» по операціях, які фактично не відбувались.

Між СТОВ Агрофірма «Калмичанка» (покупець) та ТОВ «Вістол» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 24.03.2010 без номеру про придбання товарів кількості, по номенклатурі, ціні та строкам відповідно умовам договору та товаросупровідними документами на кожну поставку. Умовами договору визначено, ще якість товару, що постачається, повинна відповідати ДЕСТу та підтверджувати« сертифікатом якості заводу - виробника.

СТОВ Агрофірма «Калмичанка» до перевірки надано видаткові та податкові накладні на придбання мінеральних добрив (селітра аміачна з нітроамофоска у кількості 197 тн.), виписані від імені ТОВ «Вістол» у березні 2011 року не загальну суму 293750 грн., у тому числі ПДВ - 48958,33 грн., квітні 2011 року на загальну суму 491800 грн., у тому числі ПДВ - 81966,67 грн.

Суми ПДВ по операціях з придбання мінеральних добрив у ТОВ «Вістол» відображені у реєстрах отриманих податкових накладних, які відповідають додаткам 5 декларацій з податку на додану вартість та даним податкових декларацій з ПДВ (спеціальні режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства) за березень 2011 року розмірі 28 958 грн, квітень 2011 року в розмірі 81 967 грн.

СТОВ Агрофірма «Калмичанка» в листопаді 2013 року шляхом надання уточнюючих розрахунків виключено зі складу податкового кредиту березня, квітня 2011 року суми ПДВ по операціях з придбання мінеральних добрив у ТОВ «Вістол».

СТОВ Агрофірма «Калмичанка» з спеціального рахунку на адресу ТОВ «Вістол» у березні, квітні 2011 року перераховано грошові кошти в розмірі 501750 грн., у тому числі ПДВ 83625 грн.

До перевірки СТОВ Агрофірма «Калмичанка» надано товарно-транспортні накладні, які не підтверджують реальність транспортування мінеральних добрив від ТОВ «Вістол», а саме: перевезення небезпечних вантажів (селітра аміачна, нітроамофоска - вибухонебезпечні речовини) транспортним засобом не призначеним для транспортування особливо небезпечних вантажів; відсутність у водіїв дозволу на виконання робіт щодо транспортування особливо небезпечних вантажів, тощо.

При проведенні перевірки та розгляді первинної скарги взято до уваги інформацію викладену в акті ТУ Міндоходів у Луганській області від 13.11.2013 №2/22/32926534 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вістол» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток за період 01.10.2010 по 30.09.2013.

Під час перевірки не були надані в повному обсязі первинні документи щодо придбання та продажу товарів, робіт та послуг.

Перевіркою встановлено, що: діяльність ТОВ «Вістол» з придбання товарів не приводить до їх продажу; номенклатура придбаних товарів не відповідає номенклатурі проданих товарів, робіт та послуг (згідно номенклатури придбаних товарів основним видом продукції, що була придбана є ковбасні вироби та м`ясні напівфабрикати, яйця, мед. цукор тощо, які мають обмежений термін реалізації та повинні зберігатися в спеціально обладнаних приміщеннях); фактичний рух товару, робіт та послуг не відповідає документально оформленому його руху; відсутні основні засоби для транспортування та зберігання товару та здійснення робіт та надання послуг; напрямок витрачання грошових коштів не відповідає статтям їх надходження.

Факт відсутності відомостей, щодо наявності у підприємства власних або орендованих складських приміщень виробничих потужностей, не надання документів стосовно імпортованого та вітчизняного товару ТОВ «Вістол», відсутність відомостей щодо продажу продуктів харчування, що мають обмежений термін придатності, та знаходження цих товарів на складах, а також відсутність документів, які свідчать про фінансово-господарську діяльність, техніки та інших засобів, працівників, необхідних для здійснення господарської діяльності підприємств вказує на те, що підприємство (його посадові особи) не могло здійснювати господарської діяльність з постачання товарів, здійснення робіт та послуг.

Перевіркою встановлено, що операції з купівлі - продажу здійснювались лише з метою формування податкової вигоди та виходять за межі господарської діяльності, і як наслідок не викликають реальних змін майнового стану, тобто не є господарською операцією для ТОВ «Вістол».

Для відображення господарської операції в податковому обліку недостатньо самого лише її документального оформлення. Господарська операція повинна фактично відбутися до статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, з-поміж основних принципів бухгалтерського обліку передбачає обачність, тобто застосування в бухгалтерському обліку методів оцінки, які повинні запобігати заниженню оцінки зобов`язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів підприємства, а також превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Згідно частини 1 статті цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первини документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

З огляду на приписи нормативних актів та фактичні обставин справи, а саме відсутність реального здійснення господарських операцій ТОВ «Вістол», не має підстав вважати необґрунтованими висновки акту перевірки щодо використання CTOB Агрофірма «Калмичанка» сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання податкової пільги, не за цільовим призначенням в розмірі 501750 грн.

Враховуючи вищезазначене, Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області застосована штрафна санкція у сумі 627187,50 грн. (501750 грн. х 25% = 125437,50 грн + 501750 грн).

Також зазначив, що постановою Вищого адміністративного суду України від 08.08.2016 у справі № 812/10014/13-а (провадження К/800/6780/14) касаційну скаргу ГМ Міндоходів у Луганській області задоволено, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2013, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.01.2014, скасовано, відмовлено задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії ГУ Міндоходів у Луганській області з проведення перевірки та складанню акта перевірки від 13 листопада 2013 року № 2/22/32926534 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вістол» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року; зобов`язав ГУ Міндоходів у Луганській області поновити в автоматизованій системі «Результати співставлення податкових зобов`язань те податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відомості що де задекларованих ТОВ «Вістол» податкових зобов`язаннях з податку на додану вартість в сум 36744444,00 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 34 997 092,00 грн.

Отже, СТОВ Агрофірма «Калмичанка» включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі накладних, що не відповідають статусу первинних документів, оскільки не підтверджують факти здійснення господарських операцій.

Зазначив, що згідно інформації з АІС «Податковий блок» 19.10.2015 за рішенням контролюючого органу ТОВ «Вістол» анульовано реєстрацію платника ПДВ за записом про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

10 січня 2022 року представником позивача надано відповідь на відзив за Вх№1015/2022, в якому зазначив, що викладені в акті відомості щодо наявності порушень не відповідають дійсності.

Так, в частині нецільового використання коштів, акумульованих на спеціальному рахунку на суму - 501750,00 грн. зазначив, що відповідні суми ПДВ акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Такі кошти сільськогосподарські підприємства можуть використовувати лише для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

В частині аргументів, що до перевірки СТОВ Агрофірма «Калмичанка» було надано товарно-транспортні накладні, які не підтверджують реальність транспортування мінеральних добрив від ТОВ «Вістол», зазначив, що зауважень щодо форми або змісту наведених ТТН в акті не вказано, їх достовірність під сумнів не поставлена,

Щодо відсутності відомостей, щодо наявності у підприємства власних або орендованих складських приміщень та виробничих потужностей зазначив, що в акті перевірки не міститься жодних зауважень до договору позивача, укладеного із контрагентом ТОВ «Вістол», до виписаних на їх виконання первинних та інших супутніх ним документів.

Посилання контролюючого органу на акт перевірки ТОВ «Вістол» від 13.11.2013 № 2/22/32926534 є безпідставним, оскільки постановою Вищого адміністративного суду України віл 08.08.2016 у справі № 812/10014/13 встановлено, що на підставі акту перевірки від 13 листопада 2013 року №2/22/32926534 податкові повідомлення-рішення не приймались, що свідчить про те, що виявлені порушення не призвели до донарахування грошових зобов`язань ТОВ «Вістол».

Твердження податкового органу про відсутність у ТОВ «Вістол» необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.

Акти про результати проведення податкових перевірок контрагентів позивача не доводять обставин, з якими відповідач пов`язує висновки акту перевірки позивача та прийняті на підставі цього податкове повідомлення-рішення.

Зазначив, що Позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що господарські операції мали реальний характер, однак відповідачем при винесені спірного податкового повідомлення-рішення зазначене не було прийнято до уваги.

14.01.2022 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив за Вх№1639/2022, в якому зазначив, що СТОВ Агрофірма «Калмичанка» в листопаді 2013 року шляхом надання уточнюючих розрахунків виключає зі спеціальної декларації по ПДВ в березні 2011 року та квітні 2011 року суми ПДВ по операціям з придбання ТМЦ від ТОВ «Вістол», а саме: уточнюючий розрахунок від 25.11.2013 № зменшено податковий кредит березня 2011 року на суму 48958 грн, -уточнюючий розрахунок від 25.11.2013 № зменшено податковий кредит квітня 2011 року на суму 81967 грн, про що зазначено в акті перевірки від 30.12.2013 № 132/2200-30204757.

Отже, СТОВ Агрофірма «КАЛМИЧАНКА» самостійно виявило факт завищення податкового зобов`язання з ПДВ, та подало уточнюючі розрахунки щодо виключення зі спеціальної декларації по ПДВ в березні 2011 року та квітні 2011 року суми ПДВ по операціям з придбання ТМЦ від ТОВ «Вістол».

Зазначив, що на підставі акту перевірки від 13 листопада 2013 року №2/22/32926534, контролюючий орган 14 листопада 2013 року здійснив коригування даних податкових зобов`язань та податкового кредиту позивача у АІС «Податковий блок» шляхом анулювання задекларованих позивачем показників податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 36 744 444,00 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 354 997 092,00 грн, правомірність зазначених дій контролюючого органу підтверджено також постановою Вищого адміністративного суду України від 08.08.2016 у справі № 812/10014/13-а.

Крім того, згідно інформації з АІС «Податковий блок» засновником, керівником, та головним бухгалтером, що має право підпису є ОСОБА_1 . Відносно якого в провадженні Лисичанського міського суду Луганської області знаходиться кримінальне провадження № 428/10312/19 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 (Фіктивне підприємництво), ч. 4 ст. 190 (Шахрайство), ч. 3 ст. 290 КК України.

17 січня 2022 року представником позивача надані письмові пояснення на заперечення відповідача.

Ухвалою суду від 17 січня 2022 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовом СТОВ Агрофірма «Калмичанка» до ГУ ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014 № та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 лютого 2022 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві, відповіді на відзив та пояснень.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та заперечення на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06 квітня 2021 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Калмичанка» (місцезнаходження: 92711 Луганська обл. Старобільський район, с. Калмиківка, код за ) є юридичною особою, основним видом діяльності якої є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Старобільська ДПІ (Старобільський район).

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до постанови старшого слідчого відділу| фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Луганській області старшого лейтенанта податкової міліції Даніча Є.О. від 15.11.2013 про призначення позапланової виїзної документальної перевірки, та згідно наказу по ОДПІ від 16.12.2013 №251-ОД проведена позапланова виїзна документальна перевірка СТОВ Агрофірма «КАЛМИЧАНКА» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.10.2010 по 30.09.2013 по взаємовідносинам з ТО «Вектра 3000» (код 37377252) та ТОВ «Вістол» (код 32926534).

За результатами ввищевказаної перевірки складено Акт від 30.12.2013 № 132/2200-30204757 про результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки СТОВ Агрофірма «КАЛМИЧАНКА» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.10.2010 по 30.09.2013 по взаємовідносинам з ТОВ «Вектра 3000» (код 37377252) та ТОВ «Вістол» (код 32926534) (далі - Акт від 30.12.2013 № 132/2200-30204757).

За результатами перевірки встановлено порушення СТОВ Агрофірма «КАЛМИЧАНКА» пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України у частині нецільового використання коштів, акумульованих на спеціальному рахунку сільськогосподарського підприємства в розмірі 501750 грн.

11.01.2014 СТОВ Агрофірмою «Калмичанка» подало до Старобільської ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області заперечення на Акт №132/2200- 30204757.

Листом № 353/8/22-13 від 17.01.2014 за підписом начальника Старобільської ОДПІ повідомлено, що заперечення СТОВ Агрофірма «Калмичанка» були відхилені.

22.01.2014 Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області на підставі висновків Акту №132/2200-30204757 було винесене податкове повідомлення -рішенням № (форма «Р»), яким визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість загальною сумою 627187,50 грн., з яких 501750,00грн. за основним платежем та 125437,50 грн. за штрафними санкціями.

31.01.2014 СТОВ Агрофірмою «Калмичанка» подало до Головного управління Міндоходів в Луганській області первинну скаргу на податкове повідомлення -рішення № від 22.01.2014, винесене Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги № 5054/12-32-10- 04/08 від 31.03.2014 за підписом заступника начальника Головного управління Міндоходів в Луганській області - відмовлено в задоволенні первинної скарги, податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

10.04.2014 СТОВ Агрофірмою «Калмичанка» подало до Міністерства доходів і зборів України повторну скаргу на податкове повідомлення-рішенням № від 22.01.2014, винесене Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги № 7337/6/99-99-10- 721-15 від 23.04.2014 за підписом заступника міністра Міністерства доходів і зборів України -відмовлено в задоволенні повторної скарги, податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014 винесене Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області .

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби» утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Згідно з абз. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Луганській області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12 липня 2019 року № 14, Головне управління ДПС у Луганській області (далі - ГУ ДПС) є територіальним органом Державної податкової служби України (далі - ДПС), який підпорядковується ДПС. Головне управління ДПС у Луганській області є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Луганській області.

31 липня 2019 року була проведена державна реєстрація юридичної особи Головного управління ДПС у Луганській області.

Наказом Державної податкової служби України від 08 жовтня 2020 року № 556 Про ліквідацію територіальних органів ДПС ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема, Головне управління ДПС у Луганській області .

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 24 грудня 2020 року № 755 Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій розпочато з 01 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30 вересня 2020 року № 529 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893 .

14 грудня 2020 року була проведена державна реєстрація створення відокремленого підрозділу юридичної особи Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44082150).

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Головне управління ДПС у Луганській області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12 листопада 2020 року № 643 Про затвердження положень про територіальні органи ДПС (далі - Положення), Головне управління ДПС у Луганській області (далі - ГУ ДПС) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - ДПС).

ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Луганської області.

ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Луганській області ().

З моменту винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення від 22.01.2014 № (форма «Р»), складеною Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області, відбулося декілька фактичних (компетенційних) адміністративних правонаступництва. Перехід до Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 44082150) як відокремленого підрозділу функцій і повноважень припиненої Старобільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області.

На підставі вищезазначеного, представником СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» з обґрунтованих та змістовних підстав, визначено саме належного відповідача по справі - Головне управління ДПС у Луганській області, яке у спірних правовідносинах є контролюючим органом у відповідних правовідношеннях.

Не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням рішенням, представник позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог правомірності податкового повідомлення рішення від 22.01.2014 № (форма «Р»), суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України 75.1 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно матеріалів справи перевірка позивача була призначена відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

За змістом підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

В силу пункту 83.1. статті 83 ПК України для посадових осіб державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно Наказу Міністерства Фінансів України від 20.08.2015 року №727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до Акту перевірки від 30.12.2013 №132/2200-30204757 встановлено, що між СТОВ Агрофірма «Калмичанка» (покупець) та ТОВ «Вістол» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 24.03.2010 без номеру про придбання товарів кількості, по номенклатурі, ціні та строкам відповідно умовам договору та товаросупровідними документами на кожну поставку.

За вказаним договором у період з 01.10.2010 по 30.09.2013 від ТОВ «Вістол» поставило СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» товарів на загальну суму 785550,00 грн., в т.ч. ПДВ 130925,00 грн.

На виконання вищевказаного договору та реальності господарських операцій СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» отримало від ТОВ «Вістол» аміачну селітру та нітроамофіоску за наступними видатковими накладними:

- РН-000087 від 22.03.2011 аміачна селітра, нітроамофіоска, сума без ПДВ 244791,67грн. На відповідну продукцію видано паспорт якості добриво складне мінеральне «Суперагро», марка NPK 15:15:15. ТУУ 24.1-5-2002 на партію товару №104, дата виготовлення 16.03.11, № вагону 24352379 виданий ВАТ «Сумихімпром».

- РН-000099 від 04.04.2011 аміачна селітра, сума без ПДВ 62333,33 грн.

- РН-0000109 від 12.04.2011 нітроамофіоска, сума без ПДВ 69500,00 грн.

- РН-0000113 від 13.04.2011 нітроамофіоска, сума без ПДВ 69500,00 грн.

- РН-0000114 від 13.04.2011 нітроамофіоска, сума без ПДВ 69500,00 грн.

- РН-0000121 від 15.04.2011 нітроамофіоска, сума без ПДВ 69500,00 грн.

- РН-0000122 від 13.04.2011 нітроамофіоска, сума без ПДВ 69500,00 грн.

На вказану продукцію видано паспорт якості добриво складне мінеральне «Суперагро» марка NPK 15:15:15. ТУ У 24.1-5-2002 на партію товару №168, дата виготовлення 09.04.11, № вагону 23667264 виданий ВАТ «Сумихімпром».

За період з 01.10.2010 по 30.09.2013 отримані від ТОВ «Вістол» товари були оприбутковані на рахунку Дт - 208.2 «Матеріали сільськогосподарською призначення (ядохімікати, гербіциди, добрива)» Кт - 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 654625.00 грн., Дт - 641.5 «Розрахунки за податками і платежами» Кт-631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та передані матеріально відповідальній особі ОСОБА_2 .

За умовами п. 5.1 укладеного Договору, поставка товару відбувається на умовах: самовивіз (за рахунок, робітниками та автотранспортом СТОВ «Агрофірма «Калмичанка») відповідно до товарно-транспортних накладних:

- ТТН № 12 від 22.03.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 13 від 22.03.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 14 від 22.03.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_3 , причеп НОМЕР_4 водій ОСОБА_4 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 15 від 22.03.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_3 , причеп НОМЕР_4 водій ОСОБА_4 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 18 від 04.04.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 19 від 12.04.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 20 від 13.04.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 21 від 13.04.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 22 від 15.04.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка;

- ТТН № 23 від 16.04.2011 автомобіль МАЗ р.н. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 вантажовідправник ТОВ «Вістол» замовник СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», навантаження м. Сєвєродонецьк, розвантаження с. Калмиківка.

Зауважень щодо форми або змісту вищевказаних ТТН в акті перевірки не вказано, їх достовірність під сумнів не поставлена.

Продавцем ТОВ «Вістол» складено та надано СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» наступні податкові накладні:

- № 11 від 23.03.2011 номенклатура Аміачна селітра, Нітроамофіоска, сума 293750.00 грн. ПДВ 18958,00 грн.;

- № 5 від 04.04.2011 номенклатура Нітроамофіоска, сума 417000,00 грн. ПДВ 69500.00 грн.;

- № 6 від 04.04.2011 номенклатура Аміачна селітра, сума 74800,00 грн. ПДВ 12466,67 грн.

На підставі вказаного СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» до складу податкового кредиту за період з 01.10.2010 по 30.09.2013 включило податкові накладні отримані від ТОВ „Вістол на загальну суму 785550,00 грн., в т.ч. ПДВ 130925,00 грн.

СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» було здійснено оплату за товар згідно до отриманих від ТОВ «Вістол» рахунків фактур:

- №СФ-0000()58 від 21.03.2011 на суму 293750,00 грн., в т.ч. ПДВ 48958,33 грн.;

- № СФ-0000072 від 04.04.2011 на суму 417000 грн., в т.ч. ПДВ 69500 грн.;

- № СФ-0000075 від 04.04.2011 на суму 74800 грн., в т.ч. ПДВ 12466,67 грн.

За період з 01.10.2010 по 30.09.2013 СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» перерахувало на рахунок ТОВ «Вістол» грошові кошти в сумі 785550,00 грн., відповідно до наступних платіжних доручень:

- № 71 від 22.03.2011 на суму 293750,00 грн. за аміачну селітру, нітроамофос згідно рахунку №СФ 0000058 від 21.03.2011 у т.ч. ПДВ 48958,33 грн;

- № 84 від 04.04.2011 на суму 208000,00 грн. за нітроамофоску згідно рахунку №СФ0000072 від 04.04.2011 у т.ч. ПДВ 34666,67 грн.;

- № 85 від 04.04.2011 на суму 209000,00 грн. за нітроамофоску згідно рахунку №СФ0000072 від 04.04.2011 у т.ч. ПДВ 34833,33 грн.;

- № 88 від 04.04.2011 на суму 74800,00 грн. за аміачну селітру згідно рахунку №СФ0000075 від 04.04.2011 у т.ч. ПДВ 12466,67 грн.

Нїітроамофоска, яка була отримана в березні 2011 року від ТОВ «Вістол» у кількості 50т. та в квітні 2011 року у кількості 100 т., була використана СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» в господарській діяльності для внесення під посіви проса (200 га) у кількості 50т. та гречки (200 га/ у кількості 50т. в квітні 2011 року.

Акт про використання мінеральних, органічних, бактеріальних добрив, ядохімікатів та гербіцидів за квітень 2011року підписаний головним бухгалтером ОСОБА_5 та агрономом ОСОБА_6 .

Станом на 01.05.2011 залишок складав 50 т. станом на 01.06.2011 залишок складає 50 т. станом на 01.07.2011 залишок складав 50 т.

Актом про використання мінеральних, органічних, бактеріальних добрив, ядохімікатів та гербіцидів за квітень 2011 року підписаний головним бухгалтером ОСОБА_5 та агрономом ОСОБА_6 внесено на посіви кукурудзи (площа 150 га) у кількості 39,05т.

Станом на 01.08.2011 залишок складав 10,95 т. станом на 01.09.11 залишок складав 10,95 т.

Актом про використання мінеральних, органічних, бактеріальних добрив, ядохімікатів та гербіцидів за вересень 2011 року підписаний головним бухгалтером Сметанкіною О.М. та агрономом ОСОБА_6 внесено на посіви озимої пшениці (площа 60 га) у кількості 10,95т. станом на 01.10.2011 залишок складав 0 т .

Дані господарські операції бухгалтерському обліку операції по списанню мінеральних добрив відображені по рахункам Дт-231 «Виробництво рослинницької продукції» Кт-208.2 «Матеріали сільськогосподарського призначення (ядохімікати, гербіциди, добрива)».

Аміачна селітра, яка була отримана в березні 2011 році від ТОВ «Вістол» у кількості 25т. та в квітні 2011 року у кількості 22т., була використана СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» в господарській діяльності для внесення під посіви: озимої пшениці (1600 га) у кількості 313, 81 т.. ячменя (600 га) 100 т.. овес (150 га) у кількості 48т., проса (200 га) у кількості 25,0т. в квітні 2011 року.

Акт про використання мінеральних, органічних, бактеріальних добрив, ядохімікатів та гербіцидів за квітень 2011 року підписаний головним бухгалтером Сметанкіною О .М . та агрономом ОСОБА_6 станом на 01.05.2011 залишок складав 0 т.

Відповідно до акту перевірки, вбачається, що дані господарські операції у бухгалтерському обліку СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» були відображені у журналі-ордері та відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними було включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства), даним декларації з ПДВ (Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства) за березень та квітень вересень 2011 року.

Всього по взаємовідносинам з ТОВ «Вістол» до складу податкового кредиту за березень 2011 року було включено ІІДВ 48958 грн.. за квітень 2011 року включено ПДВ 81967 грн.

Відповідно до пункту 209.1 статті 209 ПК України (що діяла на час виникнення спірних правовідносин) резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 209.2 статті 209 ПК України передбачалося, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Отже, пунктом 209.2. статті 209 ПК України та пунктом 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року № 11 було встановлено виключно цільовий характер використання сум ПДВ, перерахованих на окремі рахунки, а саме: такі кошти сільськогосподарські підприємства можуть використовувати лише для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Згідно з пунктом 209.6 статті 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року № 11 (далі - Порядок № 11), сума ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів за кодами згідно з УКТЗЕД 2204 29 і 2204 ЗО, які поставляються підприємствами первинного виноробства), тобто різниця між сумою податкового зобов`язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період перераховується із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок у порядку та строки, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».

Тобто, пунктом 209.2 статті 209 Кодексу та пунктом 3 Порядку № 11 встановлено виключно цільовий характер використання сум ПДВ, перерахованих на спеціальні рахунки. А саме, такі кошти сільськогосподарські підприємства можуть використовувати лише для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

До виробничих факторів згідно із підпунктом 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Кодексу належать:

а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку: сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин; пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції (01.41.0 КВЕД); зберігання сільськогосподарської продукції; вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів; отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг); отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління (74.14.0 КВЕД); знищення бур`яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських плрщ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин; експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь; розділ м`яса для товарної кондиції.

Як встановлено судом вище, за договором купівлі-продажу н від 24.03.2010 №б/н СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» придбало та отримало від ТОВ «Вістол» аміачну селітру та нітроамофіоску - добрива, які призначені для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції позивача.

Таким чином, встановивши рух активів у процесі здійснення господарських операцій між СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» (продавцем) та ТОВ «Вістол» (покупцем), дослідивши зв`язок між фактом отримання аміачної селітри та нітроамофіоски, їх подальшого використання під час здійснення господарської діяльності позивача та понесенням витрат пов`язаних з господарською діяльністю СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», дає можливість встановити факт виконання між сторонами договірних зобов`язань, що в свою чергу підтверджується зареєстрованими податковими накладними, видатковими накладними, рахунками-фактурами, товарно-транспортними накладними та платіжними дорученнями.

Обґрунтованих висновків щодо неправильності нарахування ПДВ або оформлення первинних документів акт перевірки не містить.

Стаття 204 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Договір купівлі-продажу від 24.03.2010 №б/н між ТОВ «Вістол» та СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» не містять в собі положень, що порушують публічний порядок, їх зміст не суперечить законодавству, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, представники сторін мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договорів було вільним і відповідало їх внутрішній волі, угоди спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Як вбачається з акту перевірки, в якості доказу підтвердження нереальності господарських операцій, є акт документальної перевірки ТОВ «Вістол» за період 10.10.2010 по 30.09.2013 від 13.11.2013 № 2/22/32926534.

Яким встановлено, що у ТОВ «Вістол» відсутні відомості, щодо наявності у підприємства власних або орендованих складських приміщень, виробничих потужностей, до перевірки ненадані документи стосовно купівлі-продажу товарів, виконаних робіт, наданих послуг ТОВ «Вістол», встановлено відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження товару, що свідчить про відсутність у ТОВ «Вістол» можливостей здійснювати фактичні товарні операції.

На думку відповідача, складені первинні бухгалтерські документи по операціям з контрагентами не відповідають дійсності та суперечать вимогам статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять відповідної та неупередженої інформації про результати діяльності та рух грошових коштів підприємств. Встановлені факти також свідчать про порушення вимо гстатті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки порушено принцип превалювання сутності над формою внаслідок того, що формально дотримано процедуру складання бухгалтерських документів, однак при цьому відсутні обставини, які б підтверджували сутність, тобто реальність здійснення відображених операцій з зазначеними постачальниками.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 996-XIVдля цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні:

бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;

господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів;

первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 № 168/704 (далі Положення № 88), Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (пункт 1.2 Положення № 88).

Пунктом 2.1 Положення № 88 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з пунктом 2.4 Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.15 Положення № 88 первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання (пункт 2.16 Положення № 88).

З вищевикладеного слідує, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а документ, щоб вважатися первинним згідно з наведеним визначенням, - мати дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку, для якого мають значення тільки ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Формування СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», як суб`єктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не ставиться у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Приймаючи до уваги наявність всіх необхідних первинних документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» з ТОВ «Вістол» та накладних оформлених у повній відповідності з чинним законодавством СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» мало повне право на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту та валових витрат. Наявність вказаних документів, як і відсутність підстав щодо безтоварності операцій, підтверджується актом перевірки.

Господарські операції між СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» та ТОВ «Вістол» мали реальний характер, оскільки придбання аміачної селітри та нітроамофосу зазначених у видаткових накладних, відбулось з метою її подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», наявні всі належні первинні документі, які вимагаються від покупця законодавством і підтверджують реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку, також господарська операція спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд також не приймає доводи податкового органу щодо відсутності у контрагентів позивача достатніх виробничих потужностей, наявності у підприємства власних або орендованих складських приміщені, до перевірки ненадані документи стосовно купівлі-продажу товарів, виконаних робіт, наданих послуг, встановлено відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження товару, що не може свідчити про невиконання цим суб`єктам договірних зобов`язань перед позивачем, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вказана юридична особа не була позбавлена права укладати з іншими суб`єктами господарювання договорів та виконання господарських зобов`язань за ним, ТОВ «Вістол» під час правовідносин було зареєстрованою юридичною особою платниками податку на додану вартість та не перебувала в стадії ліквідації.

Висновки контролюючого органу про нереальність операцій спростовується інформацією зафіксованою на сторінках 14, 15 Акту №132/2200- 30204757 від 30.12.2013 де контролюючий орган посилається на те, що «нітроамофоска, яка була отримана в березні 202011, від ТОВ «Вістол» у кількості 50 т. та в квітні 2011 у кількості 100 т., була використана СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» в господарській діяльності для внесення під посіви: проса (200 га) у кількості 50т. та гречки (200 га/у кількості 50т. в квітні 2011 «аміачна селітра, яка отримана в березні 2011р. від ТОВ „Вістол у кількості 25 т. та в квітні 2011р. у кількості 22т. була використана СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» в господарській діяльності для внесення під посіви: озимої пшениці (1600 га) у кількості 313,81т., ячменя (600 га) 100 т., овес (150 га) у кількості 40 т., проса (200 га) у кількості 25 т. в квітні 2011.

Твердження податкового органу про відсутність у ТОВ «Вістол» необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.

В межах перевірки СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» відповідачем не досліджено можливість залучення постачальником - ТОВ «Вістол» матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі.

Вказана правова позицією сформована Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 року по справі №820/4648/13-а, де вказано, що твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресую на момент звірки не свідчить про безтоварність угод з позивачем.

Чинним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, визначено, що подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди - є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Надаючи правову оцінку доводам податкового органу щодо наявності кримінальних проваджень, суд звертає увагу на те, що на формальне посилання податкового органу на існування досудового розслідування в межах кримінального провадження не може бути підставою для висновків щодо нереальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом.

Верховний Суд у постановах від 03 березня 2020 року (справа № 520/3580/19), від 18 грудня 2019 року (справа №826/10951/18) зазначив, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність усіх господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з урахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Не подано контролюючим органом і доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальників, як-від: пояснень посадових осіб щодо їх непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваних юридичних осіб, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Суд вважає безпідставними посилання податкового органу в обґрунтування висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства на податкову інформацію щодо контрагента позивача, оскільки позивач як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма контрагентами ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності та податкового законодавства, а тому не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.

Судом також враховано, що приведені вище норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від наявності чи відсутності у контрагентів основних фондів та інших ресурсів чи дотримання податкової дисципліни (як то належних податковий, бухгалтерський облік, подання звітності контрагентами постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) (в тому рахунку і по ланцюгу постачання) вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності (в тому випадку і по ланцюгу постачання) не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту/витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат чи сум податкового кредиту за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Таку саме правову позицію викладено Верховним судом у постанові від 22.07.2021 у даній справі.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Відтак, за відсутності відповідних доказів які беззаперечно могли б свідчити про неможливість виконання названої операції або про її не виконання названими контрагентами, позивач не може бути позбавлений можливості відображення такої операції в своєму податковому обліку та як наслідок зазначене не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення як протиправного, прийнятого контролюючим органом з підстав неналежного ведення або формування платником податків даних свого податкового обліку або наявності зловживань по ланцюгу постачання.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 р., є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського Суду від 09.01.2007 р. у справі "Інтерсплав проти України"). Вказане узгоджується з конституційним принципом індивідуальності юридичної відповідальності.

У рішенні ж Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності. Можливі порушення по ланцюгу постачання податкової дисципліни та правил здійснення господарської діяльності (відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутність власних основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів тощо) не можуть бути підставою для позбавлення добросовісного платника податків (позивача) права на валові витрати та на податковий кредит.

Також матеріали справи не містять будь-яких доказів, які могли б свідчити про опосередковану чи пряму обізнаність позивача стосовно ймовірного порушення вимог податкового законодавства вищевказаним контрагентам. Неналежне виконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність позивача із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №820/3279/13-а, а відповідно до ч. 5ст. 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №817/537/17 (адміністративне провадження №К/9901/4401/17), презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231п.14.1ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Податковий орган в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, зокрема, не навів обставин, які б вказували на нереальність або безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на інформації в інформаційно-аналітичних базах податкового органу щодо контрагента позивача, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірної операції за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

В частині аргументів відповідача щодо посилання на постанову Вищого адміністративного суду України віл 08.08.2016 у справі № 812/10014/13 (провадження К/800/6780/14), слід зазначити наступне.

Предметом позову у справі № 812/10014/13 було звернення ТОВ «Вістол» з позовом до ГУ Міндоходів у Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: зобов`язати Головне управління Міндоходів у Луганській області поновити в автоматизованій системі «Податковий блок» дані щодо задекларованих позивачем податкових зобов`язань податку на додану вартість у сумі 36 744 444,00 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 34 997 092,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі акту перевірки контролюючим органом були внесені зміни до інформаційній базі даних АІС «Податковий блок» щодо показників податкової звітності позивача за спірний період.

При цьому встановлено, що податкові повідомлення-рішення за наслідками здійснення відповідної перевірки контролюючим органом не приймались, що свідчить про те, що виявлені порушення не призвели до донарахування грошових зобов`язань.

Оскільки акт перевірки не порушує прав позивача, а внесення до інформаційних систем змін без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Таким чином, у постанові Вищого адміністративного суду України віл 08.08.2016 у справі № 812/10014/13 встановлено, що на підставі акту перевірки від 13 листопада 2013 року №2/22/32926534 податкові повідомлення-рішення не приймались, що свідчить про те, що виявлені порушення не призвели до донарахування грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.01.2014 № (форма «Р»), винесене Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області, яким визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість загальною сумою 627 187,50 грн, з яких 501 750,00 грн за основним платежем та 125 437,50 грн за штрафними санкціями на СТОВ Агрофірма «Калмичанка» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при подані даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 9 407,81 грн (платіжне доручення № 332 від 23.07.2021), суд вважає за необхідне стягнути їх за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Калмичанка» (, Луганська область, Старобільський район, с. Калмиківка) до Головного управління ДПС у Луганській області (, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2014 № - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням № (форма «Р») від 22.01.2014, винесене Старобільською ОДПІ ГУ Міндоходів в Луганській області, яким визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість загальною сумою 627 187,50 грн (шістсот двадцять сім тисяч сто вісімдесят сім грн 50 коп.), з яких 501 750,00 грн (п`ятсот одна тисяча сімсот п`ятдесят грн 00 коп.) за основним платежем та 125 437,50 грн (сто двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять сім грн 50 коп.) за штрафними санкціями.

Стягнути на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Калмичанка» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9407,81 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде складено та підписано 28 лютого 2022 року.

Суддя І.В. Тихонов