Справа № 200/159/22
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року Справа№200/159/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність пенсійного фонду щодо невиплати заборгованості з пенсії;

- стягнути з відповідача заборгованість з виплати пенсії у розмірі 147901,29 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач не виплатив йому пенсію за період з липня 2018 року по липень 2020 року, в наслідок чого виникла заборгованість у розмірі 147901,29 грн. позивач вважає це протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 24.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Правом надання відзиву відповідач не скористався, надав до суду копію матеріалів пенсійної справи позивача.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком.

Адвокат Корнієнко А.А. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адвокатським запитом від 03.12.2021, в якому просив надати роздруківку помісячних виплат пенсії ОСОБА_1 , а також вказати розмір нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії.

З інформації про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми пенсії вбачається, що за період з липня 2018 року по липень 2020 року за пенсійним органом обліковується заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 147901,09 грн.

У листі від 17.12.2021 ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві повідомляє, що відповідно до абзацу 20 пункту 1 Постанови КМУ № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення (кошти з липня 2018 року по липень 2020 року в сумі 147901,29 грн.) обліковуються в органі, що здійснює пенсіїні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Питання виплати коштів за минулий період буде вирішено після прийняття окремого порядку.

При цьому з матеріалів пенсійної справи вбачається, що рішенням засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Дніпровській районній в м. Києві державній адміністрації від 02 серпня 2018 № 25 було вирішено поновити пенсію ОСОБА_1 в зв`язку з підтвердженням фактичного місця проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Із встановлених обставин убачається, що між сторонами виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності невиплати такого виду страхової виплати, як пенсія.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", а саме, пункт 15 доповнено реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.".

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Щодо суми заборгованості, суд зазначає наступне.

Відповідачем і на адвокатський запит, і на адресу суду надано інформацію про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми пенсії, згідно якої за період з липня 2018 року по липень 2020 року за пенсійним органом обліковується заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 147901,09 грн. Відтак зазначену в листі від 17.12.2021 суму 147901,29 грн. суд вважає опискою.

Доводи відповідача щодо неможливості виплати пенсії за минулий період з огляду на те, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який на цей час ще не прийнятий, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 доповнено абзацом 20 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року, за змістом якого суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок прийняття вказаної норми Кабінетом Міністрів України не тільки фактично зупинено виплату громадянам України пенсійних виплат на невизначений період часу, а й змінено строк виплати пенсій, регламентований частиною першою статті 47 Закону № 1058.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У преамбулі до Закону № 1058 зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Судом встановлено, що жодних змін до Закону № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою України не приймалось.

Отже, приписи абзацу 20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 (з урахуванням змін, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 788 від 21 серпня 2019 року) не можуть бути застосовані до правовідносин у цій справі, оскільки не відповідають частині першій статті 47 Закону № 1058.

Крім того суд зауважує, що рішенням засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 02 серпня 2018 № 25 виплата пенсії ОСОБА_1 була поновлена. Тобто пункт 1 Постанови КМУ № 637 взагалі не стосується даного випадку, оскільки в серпні 2018 року виплату пенсії поновлено, але вже після прийняття відповідного рішення вона все одно не виплачувалась до липня 2020 року.

Відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За вказаних обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1479,01 грн.

Керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пенсії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії в розмірі 147901,09 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з липня 2018 року по липень 2020 року в розмірі 147901,09 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1479,01 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш