Справа № 465/2886/22
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

465/2886/22
2-а/465/294/22
У Х В А Л А

про повернення адміністративного позову

24.06.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови серії БАВ № 268867 від 08.05.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови серії БАВ № 268867 від 08.05.2022 року про накладення на нього працівниками поліції адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 10.06.2022 року вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, зокрема вказані представником позивача у заяві причини пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом суд визнав неповажними та надав можливість протягом встановленого строку вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

20.06.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви. Представником позивача зазначено, що як для ОСОБА_1 , який дійсно розписався в постанові у день її отримання, так i для представника позивача, набір літер та цифр, а саме: "в2 р1 б4 УПП у Л/о ДПП", як і незрозуміле прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову, були об`єктивною перешкодою у визначенні назви суб`єкта владних повноважень, якого потрібно було визначити як відповідача у справі. У зв`язку з цим представник позивача двічі звертався із запитами до УПП тому, що постанова винесена поліцейським на території міста Львова, який, швидше за все, входить до юрисдикції УПП. Щоб це з`ясувати і мати змогу визначити, до якого саме суб`єкта владних повноважень, працівником якого винесено постанову, слід звертатися з позовною вимогою, представник позивача надiслав адвокатські запити. На примірнику запиту від 13.05.2022 року дiйсно немає нi вiдмiтки про його подання в Управління, нi поштової квитанції про його надсилання поштовим зв`язком, оскiльки його було надіслано простим листом. Тому доказів надсилання у представника позивача немає і не могло бути, відтак, останній і не може надати їх суду. Отже, правильно ідентифікувати суб`єкта владних повноважень, до якого слід висунути позовну вимогу, представник мав змогу лише після того, як отримав вiдповiдь Управління на запит від 27.05.2022 року, після чого одразу ж звернувся до суду. Час, витрачений представником на отримання iнформацiї, необхідної для звернення до суду з позовом, був необхiдним не для з`ясування назви посади поліцейського, який виніс постанову, а для встановлення того, чи був він працівником Управління патрульної поліції у Львівській області, аби в подальшому чітко встановити, до якого саме суб`єкта владних повноважень треба подати адмiнiстративний позов.

Досліджуючи поважність вказаних представником позивача причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду, суддя зазначає наступне.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 жовтня 2019 року по справі № 140/721/19 та від 24 лютого 2021 року по справі № 540/2097/18.

Як вбачається з наявних матеріалів, позивач отримав копію оскаржуваної постанови в день її винесення, тобто 08.05.2022 року. Наведене також підтверджується підписом позивача в оскаржуваній постанові про отримання її копії. 10.05.2022 року позивач ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із АО «Антона Марчука», на підставі якого представництво та захист прав ОСОБА_1 здійснює адвокат Марчук А.М. Із заяви про поновлення строку на звернення до суду слідує, що адвокат ознайомився із копією постанови, наданої йому позивачем, та виявив, що назва посади особи, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є нерозбірливою, бо викладена наступним чином "інспектор в2 р1 б4 УПП у Л/о ДПП", що змусило його двічі, а саме 13.05.2022 року та 27.05.2022 року, звертатися до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції з адвокатськими запитами щодо займаної посади працівника поліції, який виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. На свої запити він отримав відповідь 01.06.2022 року листом Управління патрульної поліції у Львівській області від 31.05.2022 року, після чого до суду була подана позовна заява.

Разом із тим, наведені представником позивача доводи не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку для звернення до суду із позовом про скасування постанови серії БАВ № 268867 від 08.05.2022 року. Як слідує із заяви представника позивача, ним чітко було ідентифіковано, що оскаржувана постанова складена працівником УПП (Управління патрульної поліції) у Львівській області. Про це також свідчить і те, що із адвокатським запитом про надання інформації щодо займаної посади працівника поліції адвокат ОСОБА_2 звертався власне до керівництва Управління патрульної поліції у Львівській області, а не будь-якого іншого підрозділу поліції. При цьому, з долученої до позовної заяви копії оскаржуваної постанови вбачається, що жодних перешкод для ідентифікації органу, посадовою особою якого винесено цю постанову, немає, у такій чітко зазначено УПП у Л/о ДПП. А тому, перешкод для своєчасного звернення до суду у межах визначеного у ч.2 ст.286 КАС України, ст.289 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у представника позивача не було. Суддя звертає увагу на те, що достеменне з`ясування найменування посади працівника патрульної поліції, як на цьому наголошує представник позивача, вагомого значення для реалізації права на звернення з адміністративним позовом до суду не має, адже згідно положень ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень. Водночас при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю), а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів. А тому, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем в адміністративних справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені цим Кодексом. Наведене підтверджується правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а. За таких обставин, як би не іменувалася посада працівника патрульної поліції, позов може бути заявлено лише до органу поліції, від імені якого такий працівник діє, реалізуючи повноваження на притягнення особи до адміністративної відповідальності. У даному випадку - до Управління патрульної поліції у Львівській області. Зрештою, власне до цього відповідача й складено позов представником позивача Ткаченка Д.В. А тому, час, затрачений таким представником, на з`ясування посади конкретного працівника Управління патрульної поліції у Львівській області, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом. Крім цього, суддею також враховується те, що у своїй заяві про поновлення строку на звернення до суду адвокат Марчук А.М. вказує на неодноразові запити до Управління патрульної поліції у Львівській області про надання йому інформації щодо працівника поліції, яким складено оскаржувану постанову. Так, представник позивача стверджує, що із відповідними запитами він звертався 13.05.2022 року та 27.05.2022 року. Однак, підтвердження того, що адвокатський запит від 13.05.2022 року дійсно подавався до органу поліції представником не надано. Водночас копія адвокатського запиту від 27.05.2022 року містить штемпель реєстрації вхідної кореспонденції за 27.05.2022 року та у своїй відповіді, яка надана Управлінням патрульної поліції у Львівській області від 31.05.2022 року, останнім зазначено, що така надається власне на запит адвоката від 27.05.2022 року. З наведеного слідує, що з адвокатським запитом на адресу органу поліції представник позивача звернувся лише 27.05.2022 року, тобто через 17 днів після укладення з позивачем ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги від 10.05.2022 року. Таке зволікання не може бути оцінене як об`єктивно зумовлена обставина, що перешкоджала звернутися до суду раніше.

Таким чином, вимоги ухвали судді Франківського районного суду м. Львова від 10.06.2022 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху позивачем та його представником не виконані. Представник позивача, який є професійним адвокатом, у заяві від 20.06.2022 року про усунення недоліків фактично повторно навів ті ж самі доводи на обгрунтування наявності підстав для поновлення пропущеного строку на звернення з адміністративним позовом до суду, що й у його ж заяві від 01.06.2022 року, поданій разом з адміністративним позовом, які ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 10.06.2022 року уже визнані неповажними. Інших підстав для поновлення пропущеного строку представником позивача не наведено.

Суддя вважає за необхідне зауважити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеєр проти Бельгії").

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 30.08.2006 року (справа "Каменівська проти України") також вказав, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до положень ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до п.п.1, 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки наведені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду обставини пропуску такого строку не можна вважати поважними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, позивач вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, доказів поважності причин ним пропуску строку на звернення до адміністративного суду не надав, позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.123, 169, 248 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заявах представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Марчука Антона Михайловича від 20.06.2022 року та від 01.06.2022 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови серії БАВ № 268867 від 08.05.2022 року - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Величко О.В.