Справа № 380/17518/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/17518/21 пров. № А/857/8569/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О, Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 380/17518/21 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» про зупинення експлуатації будівлі, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Братичак У.В. в м. Львів Львівської області 19 квітня 2022 року, повний текст рішення виготовлено та підписано 02 травня 2022 року), -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (надалі також - ГУ ДСНС України у Львівській області, позивач) звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» (надалі також - ТзОВ «ЛФСКС», відповідач), в якій просило суд: зупинити експлуатацію будівлі (яка використовується як скульптурна майстерня), будівлі (яка використовується як скульптурний цех), будівлі (яка використовується як скульптурний цех), будівлі (яка використовується як виробничий корпус), будівлі (яка використовується як гаражі), будівлі (яка використовується як адміністративний корпус), будівлі (яка використовується як котельня), будівлі (яка використовується як скляний цех), будівлі (яка використовується як прохідна), будівлі (яка використовується як склоцех), будівлі (яка використовується як насосна) та будівлі (яка використовується як керамічний цех) ТзОВ «ЛФСКС» за адресою: Україна, 79014, Львівська область, місто Львів, вул. Мучна, 32, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Зупинено експлуатацію будівлі (яка використовується як скульптурна майстерня), будівлі (яка використовується як скульптурний цех), будівлі (яка використовується як скульптурний цех), будівлі (яка використовується як виробничий корпус), будівлі (яка використовується як гаражі), будівлі (яка використовується як адміністративний корпус), будівлі (яка використовується як котельня), будівлі (яка використовується як скляний цех), будівлі (яка використовується як прохідна), будівлі (яка використовується як склоцех), будівлі (яка використовується як насосна) та будівлі (яка використовується як керамічний цех) ТзОВ «ЛФСКС», що знаходяться за адресою: Україна, 79014, Львівська область, місто Львів, вул. Мучна, 32, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є передчасним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в ухвалах від 18 травня 2017 року та 13 червня 2017 року у справах № 826/2962/14 та № 820/3589/14 відповідно, згідно якої захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є крайнім заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Тому вважає, що припинення експлуатації будівель товариства є не співмірним заходом щодо порушень, які були виявлені під час проведення позапланової перевірки.

Наголошує, що у позовній заяві, а також в оскаржуваному судовому рішенні відсутні обґрунтування того, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Окрім зазначеного, вважає, що під час розгляду справи у першій інстанції судом не було взято до уваги, а відповідно і не надано належної оцінки тому факту, що позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки не проводилась, акт складений у відсутності директора ТзОВ «ЛФСКС», а нібито виявлені порушення не є підставою для зупинення експлуатації усіх будівель, що вказані у позовних вимогах.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДСНС України у Львівській області від 22.06.2021 № 118 «Про проведення позапланових перевірок» у період з 16 по 19 липня 2021 року ГУ ДСНС України у Львівській області в особі головного інспектора ВЗНС УЗНС та ЦЗ по ЛМТГ ГУ ДСНС України у Львівській області капітана служби цивільного захисту Шерстюка Р.В. проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у будівлях ТзОВ «ЛФСКС» за адресою: Україна, 79014. Львівська область, місто Львів, вулиця Мучна, 32.

Під час проведення позапланового заходу на об`єктах відповідача було виявлено ряд порушень Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 № 252/26697 (надалі також - ППБ), Кодексу цивільною захисту України (надалі також КЦЗ України), Правил техногенної безпеки, затверджених наказом МВС України від 05.11.2018 № 879 (надалі також - ПТБ) та низки інших нормативних актів.

За результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду/контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки вкладено акт від 19.07.2021 №44, у якому зафіксовано такі порушення:

1. Керівником не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, приміщень, технологічного та інженерного устаткування.

2. На об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією, тощо) не встановлений протипожежний режим, який повинен включати: порядок утримання шляхів евакуації; визначення спеціальних місць для куріння: порядок застосування відкритого вогню; порядок використання нагрівальних приладів; порядок проведення тимчасових пожежонебезпечних робіт, правила проїзду та стоянки транспортних засобів; порядок прибирання відходів; порядок відключення від мережі електроживлення у разі пожежі; порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи; порядок проходження посадовими особами навчання й перевірки знань з питань пожежної безпеки, а також проведення з працівниками протипожежних інструктажів та занять з пожежно-технічного мінімуму; порядок проведення планово-попереджувальних ремонтів та оглядів електроустановок, та іншого інженерного обладнання; порядок дій у разі виникнення пожежі: порядок і способи оповіщення людей, виклику пожежно-рятувальних підрозділів, зупинки (устаткування, електроспоживачів, застосування засобів пожежогасіння; послідовність евакуації людей та матеріальних цінностей з урахуванням дотримання техніки безпеки.

3. Для приміщень в будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2, (котельня), О-1 (прохідна) не розроблені інструкції про заходи пожежної безпеки, у яких повинні вказуватися: категорія приміщення з вибухопожежної та пожежної небезпеки (для виробничих приміщень); вимоги щодо утримання евакуаційних шляхів та виходів; спеціальні місця для куріння та вимоги до них; порядок утримання приміщень, робочих місць; порядок зберігання та застосування легкозаймистих рідин, горючих рідин, пожежовибухонебезпечних речовин і матеріалів; порядок прибирання робочих місць, збирання, зберігання та видалення горючих відходів; порядок проведення зварювальних та інших вогневих робіт, порядок огляду, вимкнення електроустановок, приведення в пожежобезпечний стан приміщень та робочих місць, закриття приміщень після закінчення роботи; обов`язки та дії працівників у разі виникнення пожежі.

4. Для приміщень в будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня) не розроблені і не вивішені на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі.

5. Територія об`єкта, а також приміщення в будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня), О-1 (прохідна) не забезпечені відповідними знаками безпеки відповідно до ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT).

6. Для охорони не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначати їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, а також вказувати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі.

7. Працівники на робочому місці не проходять інструктажі з питань пожежної безпеки (далі - протипожежні інструктажі, у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».

8. Посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».

9. На території об`єкту допускається улаштування звалищ горючих відходів.

10. Будівлі A-3 (скловиробничий цех), Ф-2 (скульптурний цех), П-1 (насосна) несвоєчасно очищаються від горючого сміття та відходів.

11. У будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех) дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

12. Для приміщень та будівель Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня) не розраховані та не визначені категорії, щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також класи зон згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», які позначаються на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні.

13. Шляхи евакуації будівель Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), У-3 (склоцех) не забезпечені евакуаційним освітленням, світильники, якого повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

14. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів у будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня), О-1 (прохідна) не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів.

15. Дозволяється улаштування тимчасових електромереж у будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня).

16. У будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня), О-1 (прохідна) не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання.

17. Не влаштовано захист будівель Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий - корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня), О-1 (прохідна) від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів.

18. Будівлі Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня), О-1 (прохідна) не обладнано системами протипожежного захисту (система пожежної сигналізації) відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

19. Будівлі Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня), О-1 (прохідна) не обладнано системами протипожежного захисту (система оповіщування про пожежу) відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

20. Будівлі Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех) не обладнано системами протипожежного захисту (автоматична система пожежогасіння) відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

21. У будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), Т-2 (котельня) несправна система внутрішнього протипожежного водопроводу.

22. Не влаштовано зовнішнє протипожежне водопостачання для будівель Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня) з витратою води на пожежогасіння відповідно до ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування».

23. Приміщення у будівлях Х-4 (адміністративний корпус), Л-3 (виробничий корпус), Б-3 (керамічний цех), С-2 (гаражі), Р-2 (скульптурний цех), У-3 (склоцех), В-1 (скульптурна майстерня), Т-2 (котельня), О-1 (прохідна) не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками).

24. Для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території не встановлено спеціальні пожежні щити (стенди) з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м2 захищуваної площі, до комплекту засобів пожежогасіння якого повинні входити: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском -1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.

25. Робота об`єкта здійснюється суб`єктом господарювання без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану об`єкта.

26. Не проведено процедуру виявлення на об`єкті джерел та чинників небезпеки, на підставі яких об`єкт визнається потенційно небезпечним (ідентифікація потенційно небезпечного об`єкта) відповідно до «Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів», затвердженого Наказом МНС України від 18.12.2000 № 338.

Порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки були виявлені у всіх будівлях відповідача, які перевірялася ГУ ДСНС України у Львівській області.

Вважаючи, що виявлені під час проведеного позапланового заходу порушення вимог законодавства у сфері пожежної є такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення роботи зупинення робіт, а саме: експлуатації будівлі (яка використовується як скульптурна майстерня), будівлі (яка використовується як скульптурний цех), будівлі (яка використовується як скульптурний цех), будівлі (яка використовується як виробничий корпус), будівлі (яка використовується як гаражі), будівлі (яка використовується як адміністративний корпус), будівлі (яка використовується як котельня), будівлі (яка використовується як скляний цех), будівлі (яка використовується як прохідна), будівлі (яка використовується як склоцех), будівлі (яка використовується як насосна) та будівлі (яка використовується як керамічний цех) ТзОВ «ЛФСКС» до усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю людей та з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 67 КЦЗ України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, віднесено здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу.

Згідно з пункту 12 частини першої статті 67 КЦЗ України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 року, Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі також Закон №877-V).

Державний нагляд (контроль) в розумінні норм Закону №877-V це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 1 Закону №877-V, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (частина перша статті 7 Закону №877-V).

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою (частина друга статті 7 Закону № 877-V).

З матеріалів справи встановлено, що позапланову перевірку стану додержання та виконання об`єктами, зокрема, ТзОВ «ЛФСКС» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки проведено відповідно до наказу ГУ ДСНС України у Львівській області від 22.06.2021 № 118 «Про проведення позапланових перевірок» (надалі також Наказ) у зв`язку з виникненням пожежі 02.06.2021 на території відповідача.

На виконання вказаного наказу заступником начальника управління начальником відділу запобігання НС управління запобігання НС та ЦЗ по Львівській міській територіальній громаді ГУ ДСНС України у Львівській області Володимиром Гошком видано Посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 01.07.2021 № 44 (надалі також - Посвідчення) на проведення позапланової перевірки ТзОВ «ЛФСКС» у період з 16 липня 2021 року по 19 липня 2021 року. Також зазначено, що директор ТзОВ «ЛФСКС» ОСОБА_1 відмовився від одержання копії Посвідчення.

Частиною шостою статті 7 Закону №877-V передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

За наслідками даної перевірки складено акт від 19.07.2021 №44 (надалі також - Акт), у якому зафіксовано ряд порушень низки нормативних актів, що було виявлено під час проведення позапланового заходу на об`єктах відповідача. В Акті зазначено, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у будівлях відповідача проведено у присутності директора ТзОВ «ЛФСКС» Гавришкевича І. С., однак від підписання та отримання Акта відмовився, про що уповноваженою особою позивача зроблено відповідну відмітку.

Разом з тим, відповідач у апеляційній скарзі заперечує сам факт проведення позапланової перевірки, однак жодних доказів на підтвердження своїх доводів не надає. Також відповідач вказує на проведення перевірки у відсутності директора ТзОВ «ЛФСКС» Гавришкевича І. С.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт не послідовний у своїх доводах щодо того, чи фактично відбулась позапланова перевірка без участі уповноваженої особи відповідача чи не відбулася взагалі. На відміну від доводів ТзОВ «ЛФСКС», позивач надав суду належні та допустимі докази щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), а саме, Наказ, Посвідчення та Акт. Таким чином, безпідставні доводи відповідача апеляційний суд не бере до уваги.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно частини п`ятої статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Вищенаведене кореспондує положенням статті 68 КЦЗ України, відповідно до яких посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

За правилами частини першої статті 70 КЦЗ України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною другою статті 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналізуючи вищевикладені норми, колегія суддів зазначає, що робота суб`єкта господарювання може бути зупинена за рішенням суду за результатами проведення заходів державного нагляду виключно в разі, якщо встановлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 КЦЗ України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки.

Відповідно до пункту 11 статті 2 КЦЗ України, «запобігання виникненню надзвичайних ситуацій» - комплекс правових, соціально-економічних, політичних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, проведення оцінки рівнів ризику, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних моніторингу, експертизи, досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків.

Згідно з пунктом 33 статті 2 КЦЗ України «пожежна безпека» - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Нормами частин першої та третьої статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів. Забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання.

Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд регламентуються нормами Правил пожежної безпеки в Україні.

Відповідно до пункту 2 Розділу І ППБ такі є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Згідно з пунктом 4 Розділу І ППБ пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Пунктами 1 та 2 Розділу II ППБ передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.

Отже, дотримання правил пожежної безпеки на підприємствах, установах, організаціях є важливим елементом в системі заходів запобігання виникненню надзвичайних ситуацій, покликаним уникнути загрозу життю або здоров`ю людей та завданню значних матеріальних збитків, забезпечення виконання яких є обов`язком власників та керівників суб`єктів господарювання.

Як свідчать матеріали справи, під час проведення позапланової перевірки ТзОВ «ЛФСКС» щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідача за адресою: Україна, 79014, Львівська область, місто Львів, вул. Мучна, 32, перевіряючими виявлено та зафіксовано в Акті , 26 порушень правил та норм пожежної безпеки.

Зокрема, виявлено наступні порушення: не розроблені інструкції про заходи пожежної безпеки, не розроблені і не вивішені на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі, на території об`єкту допускається улаштування звалищ горючих відходів, будівлі несвоєчасно очищаються від горючого сміття та відходів, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, шляхи евакуації будівель не забезпечені евакуаційним освітленням, світильники, якого повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей, з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, не влаштовано захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, будівлі не обладнано системами протипожежного захисту (система пожежної сигналізації), системами протипожежного захисту (система оповіщування про пожежу) та системами протипожежного захисту (автоматична система пожежогасіння), у будівлях несправна система внутрішнього протипожежного водопроводу, не влаштовано зовнішнє протипожежне водопостачання з витратою води на пожежогасіння, приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками), для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території не встановлено спеціальні пожежні щити (стенди) та інші.

Щодо доводів скаржника про те, що порушення встановлені за результатами перевірки не становить жодної реальної загрози життю та здоров`ю людей, колегія суддів зазначає наступне.

Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Так, згідно з пунктом 24 частини першої статті 2 КЦЗ України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 року № 457 (далі - Класифікатор) надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності.

У відповідності до пункту 26 частини першої статті 2 КЦЗ України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Відповідно до визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 КЦЗ України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає як при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, так і за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від наслідків такого порушення, що підвищують ризик виникнення пожеж та шкідливого впливу небезпечних чинників при пожежі, яка уже виникла.

Таким чином, підставами для застосування заходів реагування в першу чергу є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів вважає, що відсутність системи пожежної сигналізації та автоматичної системи пожежогасіння, первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників) та спеціальних пожежних щитів (стендів) не дає змоги оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, створюючи загрозу життю та здоров`ю людей.

Улаштування звалищ горючих відходів на території об`єкту та несвоєчасне очищення від горючого сміття та відходів, не оброблення засобами вогнезахисту дерев`яних елементів горищних покриттів (крокви, лати), відсутність захисту будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів може призвести до швидкого займання, створює перешкоди під час евакуації людей та гасіння пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум`я, оскільки вони не мають нормативно встановлених меж вогнестійкості та меж поширення вогню.

Такі порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки як відсутність системи оповіщення про пожежу та планів (схем) евакуації людей на випадок пожежі на видимих місцях, а також евакуаційного освітлення шляхів евакуації будівель, світильники, якого повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей, ускладнять порядок забезпечення своєчасного виявлення пожежі та її гасіння, попередження людей про небезпеку та їх своєчасну евакуацію, що створить загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають в приміщеннях відповідача.

У своїй сукупності виявлені позивачем порушення не є формальними, а стосуються відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення та за об`єктивним критерієм є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

А тому покликання відповідача на позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в ухвалах від 18 травня 2017 року та 13 червня 2017 року у справах № 826/2962/14 та № 820/3589/14, згідно якої захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є крайнім заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей лише підтверджує необхідність запровадження такого.

Порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, були виявлені у всіх будівлях ТзОВ «ЛФСКС», а також на його території, що підтверджується Актом, тому доводи відповідача про відсутність порушень у певних будівлях чи їх невикористання є безпідставними.

Апеляційний суд наголошує, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Посилання скаржника на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту - є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08 лютого 2019 року у справі №805/4256/17-а та від 28 лютого 2019 року у справі №810/2400/18.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи (аналогічні доводам у відзиві на позовну заяву) були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваного судового рішення, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі також ЄСПЛ).

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155).

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні, непослідовні, свідчать про довільне і неправильне трактування ним норм законодавства.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 380/17518/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 23.06.2022