Справа № 826/10017/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року

м. Київ

справа № 826/10017/18

адміністративне провадження № К/9901/1286/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Єресько Л.О., Шевцової Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу № 826/10017/18

за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг про визнання протиправним та скасування наказу від 24.05.2018 №287-к, поновлення на роботі,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року, прийняте у складі головуючого судді Келеберди В.І., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Собківа Я.М., суддів Ганечко О.М., Костюк Л.О.

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг Галабудської Т.М. від 24 травня 2018 року № 287-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити позивача на посаді.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що 26 червня 2018 року під час ознайомлення із матеріалами щодо проведення позапланової безвиїзної перевірки він також ознайомився із листом від 06 червня 2018 року № 3464/11-5, зі змісту якого дізнався про наявність наказу керівника апарату Нацкомфінпослуг Галабудської Т.М. від 24 травня 2018 року № 287-к «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого позивача звільнено з посади заступника директора департаменту методології, стандартів і регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення). Однак, позивач звертав увагу на те, що посада, з якої його було звільнено, відсутня у штатному розписі Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг. Позивач посилався на те, що 13 березня 2018 року наказ керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг Галабудської Т.М. від 12 березня 2018 року № 129-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » ним було оскаржено до Національного агентства України з питань державної служби 15 березня 2018 року. Станом на день звернення до суду позивач з будь-якими іншими наказами про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та/або оголошення догани та про звільнення не ознайомлений та не отримував. Оскаржуваний наказ позивач вважає протиправним, що є підставами для звернення до суду.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем було дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності, ретельно перевірено факт вчинення ним відповідного дисциплінарного проступку, враховано обставини вчиненого проступку, ступінь вини, особу позивача та прийнято вмотивовані рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді доган та подальшого звільнення його із займаної посади за фактом відсутності на робочому місці протягом тривалого часу.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд.

6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач посилається на те, що у наказі Нацкомфінпослуг від 19.07.2016 № 207, яким було затверджено новий штатний розпис на 2016 рік, містилося попередження працівників відповідних структурних підрозділів Нацкомфінпослуг про наступне вивільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скороченням штату працівників, в якому зазначено і прізвище позивача. Також у новому штатному розписі на 2016 рік та на 2017-2018 роки, посада заступника директора департаменту методології, стандартів і регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг була відсутня. Отже, судами попередніх інстанцій не було враховано те, що на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади заступника директора департаменту методології, стандартів і регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг, указана посада була скорочена.

ІV. Позиція інших учасників справи.

7. Відповідач надав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

8. Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів: Єресько Л.О., Шевцової Н.В., від 31 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року.

9. Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справ та призначено справу до розгляду у попередньому судовому засіданні на 23 червня 2022 року.

VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

10. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 - заступника директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг, 10.08.2016 попереджено про наступне звільнення із займаної посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889- VІІІ по закінченню двомісячного терміну у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці.

11. Наказом керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг Галабудської Т.М. від 21 листопада 2016 року № 694-к ОСОБА_1 було переведено з 21.11.2016 на посаду начальника відділу стандартів реєстрації, ліцензування та дозвільних процедур департаменту консолідованого нагляду та методології на ринках фінансових послуг на період соціальної відпустки ОСОБА_2 , увільнивши його з посади заступника директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами.

12. Не погодившись з переведенням, позивачем оскаржено вказаний наказ в судовому порядку, справа № 826/20323/16.

13. Разом з тим, ураховуючи висловлену позивачем у позовній заяві № 826/20323/16 незгоду на переведення, вказаний наказ було скасовано наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 27.11.2017 № 538-к.

14. Також наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 27.11.2017 № 546-к на начальника управління забезпечення діяльності Голови та членів Нацкомфінпослуг ОСОБА_3 покладені обов`язки безпосереднього керівника ОСОБА_1 , заступника директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг та визначено ОСОБА_1 робоче місце: кабінет № 548 в адміністративній будівлі Нацкомфінпослуг за адресою: м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3.

15. Наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 12.03.2018 № 129 ОСОБА_1 оголошено догану за прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин з 28.11 2017 по 19.02 2018.

16. Наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 13.04.2018 № 219-к ОСОБА_1 оголошено догану за прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин з 20.02.2018 по 23.02 2018.

17. Згідно із наказом Нацкомфінпослуг від 27.04.2018 № 247-к стосовно ОСОБА_1 відкрито дисциплінарне провадження. Підставами для відкриття дисциплінарного провадження відносно позивача стали адресовані суб`єкту призначення доповідна записка начальника управління забезпечення діяльності голови Комісії Ляшенка О.Г. від 26 березня 2018 року № 15/09-08 та акти про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці починаючи з 26 лютого 2018 року по 26 березня 2018 року.

18. За результатами розгляду дисциплінарного провадження відповідачем 18.05.2018 було складено інформаційну довідку із викладенням обставин щодо вчинення дисциплінарного проступку та висновок про наявність у діях державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, згідно із якими Дисциплінарною комісією встановлено у діях позивача наявність дисциплінарного проступку, повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, а саме: прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин з 26.02.2018 по 26.03.2018.

19. На підставі подання голови Дисциплінарної комісії Нацкомфінпослуг від 18 травня 2018 року № 59/ДК-08, висновку та інформаційної довідки дисциплінарної комісії Нацкомфінпослуг від 18 травня 2018 року, актів про відсутність на робочому місці, починаючи з 26 лютого по 26 березня 2018 року включно, 24 травня 2018 року Нацкомфінпослуг прийнято наказ № 287-к про звільнення заступника директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг ОСОБА_1 із займаної посади відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення).

20. Підставою для звільнення стало вчинення державним службовцем категорії «Б» ОСОБА_1 систематичного (повторного протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин).

VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

21. Конституція України.

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України)

Частина 2 статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

23. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 889-VІІІ) цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частин першої-третьої статті 5 Закону № 889-VІІІ правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону № 889-VIII, відповідно до якої державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

За правилами частини першої статті 64 Закону № 889-VІІІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Як передбачено частиною першою статті 65 Закону № 889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктом 12 частини другої вказаної статті дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

При цьому, частиною першою статті 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Частиною першою статті 71 Закону № 889-VIII обумовлено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону № 889-VIII державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 71 Закону № 889-VIII за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Частинами першою, другою, дев`ятою-одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частинами першою - третьою статті 73 Закону № 889-VIII встановлено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до статті 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення (ч. 1); пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі (ч. 2); відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення (ч. 3).

VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

25. Предметом цього спору є наказ керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг Галабудської Т.М. від 24 травня 2018 року № 287-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким позивача звільнено з посади заступника директора департаменту методології, стандартів і регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку (повторного протягом року).

26. Прийняттю вказаного наказу передувало винесення відповідачем наказів від 12.03.2018 № 129-к та від 13.04.2018 № 219-к, якими ОСОБА_1 були оголошені догани за прогули (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) з 28.11 2017 по 19.02 2018 та з 20.02.2018 по 23.02 2018.

27. Наказ керівника апарату Нацкомфінпослуг від 12 березня 2018 року № 129-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » було оскаржено позивачем до Національного агентства України з питань державної служби.

28. З довідки Національного агентства України з питань державної служби № 30-18 за результатами позапланової безвиїзної перевірки у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, стосовно дотримання вимог Закону України «Про державну службу» та інших нормативно-правових актів з питань державної служби від 19 липня 2018 року, а саме з пунктів 5, 6 вбачається, що порушень Закону України «Про державну службу» під час здійснення стосовно заступника директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг ОСОБА_1 дисциплінарного провадження та прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності не встановлено, та підстави для скасування наказу від 13 березня 2018 року № 129-к відсутні.

29. Досліджуючи питання правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного наказу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення із займаної посади слугували обставини його тривалої відсутності на робочому місці без поважних причин, тобто вчинення державним службовцем категорії «Б» систематичного (повторного протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин).

30. Так, державний службовець ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, починаючи з листопада 2017 року по дату звільнення. Вказані обставини підтверджуються актами про відсутність на робочому місці, копії яких наявні в матеріалах справи та які досліджувались судами попередніх інстанцій, а також листами відповідача до позивача з проханням повідомити про причини відсутності на робочому місці з підтвердженням причин поважності відсутності.

31. Позивачем факт відсутності на робочому місці протягом тривалого часу не пояснюється та не спростовується, жодного доказу на підтвердження поважності причин відсутності на робочому місці позивачем під час судового розгляду надано не було.

32. Суди дійшли висновку, що позивач протягом досить тривалого часу був відсутнім на робочому місці, не виконував покладені на нього обов`язки, ігнорував їх, не повідомляв роботодавцю причини своєї відсутності.

33. Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду уважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що встановлені судами обставини підтверджують дотримання Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг процедури застосування до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у вигляді догани та у вигляді звільнення із займаної посади за фактом відсутності на робочому місці у період з 28.11.2017 по 19.02.2018, з 20.02.2018 по 23.02.2018 та з 26.02.2018 по 26.03.2018. Відповідачем у повній мірі обґрунтовано підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани та звільнення позивача із займаної посади з підстав, визначених Законом України «Про державну службу».

34. Стосовно доводів касатора про те, що на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади заступника директора департаменту методології, стандартів і регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг, указана посада була скорочена, то колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що посада заступника директора департаменту методології, стандартів і регулювання та нагляду за фінансовими установами Нацкомфінпослуг була передбачена у штатному розписі, введеним в дію наказом Нацкомфінпослуг від 08.06.2016 № 143, який не було скасовано на час звільнення позивача.

35. Також наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 27.11.2017 № 546-к заступнику директора департаменту методології, стандартів регулювання та нагляду за фінансовими установами Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг ОСОБА_1 було визначено робоче місце: кабінет № 548 в адміністративній будівлі Нацкомфінпослуг за адресою: м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3.

36. Отже, колегія суддів Верховного Суду уважає, що позивач повинен був дотримуватися та виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, а також посадових обов`язків.

37. Таким чином, доводи, викладені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи, висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

38. Посилання касатора щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права не впливають на правильне вирішення справи судами попередніх інстанцій по суті позовних вимог.

39. Згідно із статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

40. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

ІХ. Судові витрати

41. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 826/10017/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: Л.О. Єресько

Н.В. Шевцова