Справа № 200/490/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Справа№200/490/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Волноваської окружної прокуратури Донецької області (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпоряджень. Просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Зачатівської сільської ради від 28.12.2019 року за № 12/1 «Про преміювання працівників сільської ради»; 2) визнати протиправним та скасувати розпорядження від 28.12.2019 року за № 12 «Про преміювання працівників сільської ради»; 3) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 11/1 від 29.11.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 4) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 11 від 29.11.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 5) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 11 від 09.10.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 6) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 10 від 31.10.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 7) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 10 від 30.09.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 8) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 9 від 30.09.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 9) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 9 від 28.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 10) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 8/1 від 30.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 11) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 8 від 30.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 12) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 8 від 30.07.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 13) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 6 від 29.05.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 14) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 6 від 27.06.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 15) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 5 від 31.05.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 16) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 5 від 30.04.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 17) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 4 від 31.03.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 18) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 4 від 30.04.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 19) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 3 від 29.03.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 20) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 3 від 28.02.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 21) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 2 від 28.02.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 22) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 2 від 28.02.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 23) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 1 від 31.01.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 24) визнати протиправним та скасувати розпорядження № 1 від 31.01.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; 25) стягнути з ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти у розмірі 99500,44 грн. на користь Хлібодарівської сільської територіальної громади.

В обґрунтування позову зазначено, що голова Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання розпоряджень, в тому числі, про преміювання себе як голову сільської ради у розмірі, чим порушив вимоги статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, прокурор вважає, що спірні розпорядження підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

13 січня 2022 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 09.02.2021 року по справі № 221/8174/20 його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як вбачається з мотивувальної частини Постанови Волноваського районного суду Донецької області, ОСОБА_2 будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування та згідно п.п. «б» ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у період з 2019-2020 роки вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час встановлення собі премій Розпорядженнями сільського голови Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 28.12.2019 року 2018 року за № 12/1 та № 12, Розпорядженням № 11/1 та № 11 від 29.11.2019 року, Розпорядженням № 11 від 09.10.2019 року та № 10 від 31.10.2019 року, Розпорядженнями № 9 та 10 від 30.09.2019 року, № 9 від 28.08.2019 року, № 8/1 та № 8 від 30.08.2019 року, № 8 від 30.07.2020 року та № 6 від 29.05.2020 року, № 6 від 27.06.2019 року, № 5 від 31.05.2019 року та № 4 від 31.03.2020 року, № 4 від 30.04.2019 року, № 3 від 29.03.2019 року, № 3 та 2 від 28.02.2020 року, № 2 від 28.02.2019 року, № 1 від 31.01.2020 року та № 1 від 31.01.2019 року, не повідомивши у встановленому Законом випадку Національне агентство з питань запобігання корупції та (або) колегіальний орган - сільську раду, про наявність у мене реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення собі премії.

Відповідач зазначив, що вимога позивача про визнання протиправними та скасувати всі вищевказані Розпорядження голови Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області у повному обсязі, суперечить вимогам закону та встановленим обставинам, оскільки окрім встановлення премії ОСОБА_2 , як Голові ради, ще у кожному Розпорядженні міститься преміювання інших осіб, а працівників органу місцевого самоврядування та Будинку культури, преміювання є законним і Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 09.02.2021 року не встановлено протиправність дій відповідача відносно преміювання інших працівників сільської ради.

Отже, ОСОБА_2 вважає, що всі Розпорядження Зачатівської сільської ради Волноваського району, які зазначені предметі позову можуть бути визнані частково протиправними та частково скасовані, а саме в частині вирішення питання щодо преміювання лише ОСОБА_2 , як голови сільської ради.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Постановою Волноваського районного суду від 09.02.2021 року у справі № 221/8174/20 голову Зачатівської сільської ради ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Так, відповідно до постанови Волноваського районного суду ОСОБА_2 , будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування та згідно п. п. «б» ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги статей 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у період часу з 2019 по 2020 роки вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час встановлення собі премій розпорядженнями від 28.12.2019 року за № 12/1 та № 12, розпорядженням № 11/1 та № 11 від 29.11.2019 року, розпорядженням № 11 від 09.10.2019 року та № 10 від 31.10.2019 року, розпорядженнями № 9 та № 10 від 30.09.2019 року, № 9 від 28.08.2019 року, № 8/1 та № 8 від 30.08.2019 року, № 8 від 30.07.2020 року та № 6 від 29.05.2020 року, № 6 від 27.06.2019 року, № 5 від 31.05.2019 року та № 4 від 31.03.2020 року, № 4 від 30.04.2019 року, № 3 від 29.03.2019 року, № 3 та № 2 від 28.02.2020 року, № 2 від 28.02.2019 року, № 1 від 31.01.2020 року та № 1 від 31.01.2019 року, не повідомивши у встановленому Законом випадку Національне агентство з питань запобігання корупції та (або) колегіальний орган - сільську раду, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення собі премій.

Зокрема, 28.12.2019 року голова Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області, перебуваючи в робочому кабінеті Зачатівської сільської ради за адресою: Донецька обл., Волноваський район, с. Зачатівка, вул. Центральна, 15, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання розпорядження від 28.12.2019 року за № 12/1 «Про преміювання працівників сільської ради», в тому числі преміював і себе як голову сільської ради у розмірі 4173,00 грн.

Аналогічно, у той же день, підписав розпорядження від 28.12.2019 року за № 12 «Про преміювання працівників сільської ради», примірювавши й себе у розмірі 10500,00 грн.

Крім того, під час підписання упродовж 2019 та 2020 років розпоряджень щодо преміювання працівників сільської ради, безпосередньо, вирішував питання щодо свого преміювання у порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції, а саме: розпорядженням № 11/1 від 29.11.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 7000 грн.; розпорядженням № 11 від 29.11.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 11 від 09.10.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 5000 грн.; розпорядженням № 10 від 31.10.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 10 від 30.09.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 4750 грн.; розпорядженням № 9 від 30.09.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 9 від 28.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3750 грн.; розпорядженням № 8/1 від 30.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 7000 грн.; розпорядженням № 8 від 30.11.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 1519 грн.; розпорядженням № 8 від 30.07.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 1630,44 грн.; розпорядженням № 6 від 29.05.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 6 від 27.06.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3300 грн.; розпорядженням № 5 від 31.05.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3300 грн.; розпорядженням № 5 від 30.04.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 4 від 31.03.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 4 від 30.04.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3300 грн.; розпорядженням № 3 від 29.03.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3305 грн.; розпорядженням № 3 від 28.02.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 4723 грн.; розпорядженням № 2 від 28.02.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 2 від 28.02.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 4950 грн.; розпорядженням № 1 від 31.01.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3500 грн.; розпорядженням № 1 від 31.01.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» преміював себе як голову сільської ради у розмірі 3300 грн.

Вказані обставини встановлені в Постанові Волноваського районного суду від 09.02.2021 року у справі № 221/8174/20.

Частиною 6 статті 78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, під час ухвалення рішення по даній справі суд повинен приймати до уваги висновки викладені Волноваським районним судом в Постанові від 09.02.2021 року у справі № 221/8174/20.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 10 ст. 95 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З аналізу положень статті 67 випливає, що прийняття рішення з порушенням цього Закону є підставою для його скасування, таке рішення може бути скасоване у судовому порядку, зокрема за позовом прокурора.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування являються суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з ч. 8. ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Частина 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Отже, вказана норма містить імперативний припис про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки, альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним у порядку, встановленим процесуальним законом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2018 року в справах № 237/2574/17, № 237/2242/17.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, в спірних розпорядженнях крім встановлення премії ОСОБА_2 , як Голові ради, ще у кожному Розпорядженні міститься преміювання інших осіб, та працівників органу місцевого самоврядування та Будинку культури, а отже, вище зазначені розпорядження підлягають визнанню протиправними та скасуванню в частині призначення премії ОСОБА_2 .

Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області.

З приводу позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти у розмірі 99500,44 грн. на користь Хлібодарівської сільської територіальної громади, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону України Закону України «Про державну службу», державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апарату (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно ч. 2, 3 ст. 50 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державного службовця складається у тому числі і з премії (у разі встановлення). За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Аналізуючи вказані положення в контексті даного правового спору суд зазначає, що отримання ОСОБА_2 премії за результатами виконання службових обов`язків, як і іншими працівниками селищної ради, є логічним в розумінні положень Закону України Закону України «Про державну службу». Разом з цим позовна вимога щодо стягнення з відповідача 99500,44 грн. на користь Хлібодарівської сільської територіальної громади ґрунтується на тому, що вказаний розмір премії, яка на твердження прокурора, є матеріальною шкодою, отриманий нею не у встановленому порядку.

Проте суд звертає увагу, що санкція ч. 2 ст. 172-2 КУпАП встановлює відповідальність особи за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів у вигляді накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що і було застосовано судом в рішенні по справі № 220/475/21.

Тобто суд вважає, що відповідальність ОСОБА_2 за неповідомлення про наявність у неї конфлікту інтересів є вичерпаною, а обґрунтовані сумніви щодо набуття премії, з підстав, не передбачених Законом України «Про державну службу» відсутні.

Відтак позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягают.

Згідно із частинами 1-3статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпоряджень.

Статтею 139 КАС України не передбачено стягнення з відповідача сплаченого прокурором судового збору.

Щодо строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Враховуючи викладене, станом на 23 червня 2022 року в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року № 440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та статті 17 Закону України «Про державну службу» Кабінет Міністрів України, встановлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене, рішення ухвалено 23 червня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБр, 4) до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади Лубінця Валерія Дмитровича (місцезнаходження: 85766, Донецька область, Волноваський район, с. Хлібодарівка, вул. Центральна, 17, ); ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування розпоряджень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Зачатівської сільської ради від 28.12.2019 року за № 12/1 «Про преміювання працівників сільської ради»; від 28.12.2019 року за № 12 «Про преміювання працівників сільської ради»; № 11/1 від 29.11.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 11 від 29.11.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 11 від 09.10.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 10 від 31.10.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 10 від 30.09.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 9 від 30.09.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 9 від 28.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 8/1 від 30.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 8 від 30.08.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 8 від 30.07.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 6 від 29.05.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 6 від 27.06.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 5 від 31.05.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 5 від 30.04.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 4 від 31.03.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 4 від 30.04.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 3 від 29.03.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 3 від 28.02.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 2 від 28.02.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 2 від 28.02.2019 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 1 від 31.01.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради»; № 1 від 31.01.2020 року «Про преміювання працівників сільської ради» в частині преміювання ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко