Справа № 420/5283/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5283/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 Шин +» до Одеської митниці про визнання протиправними дії та скасування карток відмови та визнання протиправним та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 Шин +» до Одеської митниці про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000866, №UA500020/2021/000875, №UA500020/2021/000893, №UA500020/2021/000911;

- визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості №UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року, №UA500020/2021/000187/2 від 10.12.2021 року, №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року, №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, у митних деклараціях №UA500020/2021/222857 від 07.12.2021 року, №UA500020/2021/223193 від 10.12.2021 року, №UA500020/2021/224003 від 16.12.2021 року та №UA500020/2021/224247 від 20.12.2021 року. Проте відповідачем, на переконання представника позивача, всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих МД та документів винесено картки відмови у прийнятті митних декларацій №UA500020/2021/000866, №UA500020/2021/000875, №UA500020/2021/000893, №UA500020/2021/000911 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року, №UA500020/2021/000187/2 від 10.12.2021 року, №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року, №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року, якими митну вартість товару визначено за резервним методом та за другим методом (за ціною ідентичних товарів) а рівні 3,01 дол. США/кг.

Представник позивача вказує, що відповідачем в оскаржуваних рішеннях не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Також представник позивача вказує, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Проте, як видно з гр. 33 оскаржуваних рішень корегування на обсяг партії товару, умови поставки, комерційні умови тощо, відповідачем не здійснювались.

За твердженням представника позивача, посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

На підставі викладеного та не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідачем до суду поданий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Також представник відповідача зазначив, що відповідачем правомірно обрано 6 резервний метод та за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим. У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, на переконання представника відповідача, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН +".

На підставі викладеного представник відповідача у задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 29.04.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, відзив на адміністративний позов відповідача, відповідь на відзив та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.01.2019 року між ТОВ « 100 ШИН+» (Покупець) та «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC», Китай (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір №1000SH-RIO19 від 02.01.2019, відповідно до умов якого продавець відвантажує, а покупець приймає та оплачує вантажні та легкові шини, виробник: «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC» у кількості та по цінам, вказаним у Комерційному Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойс. Сума контракту визначається згідно Інвойс, умови поставки визначаються на умовах FOB(Qingdao) Інкотермс 2010 (а.с.29-32).

07.12.2021 року ТОВ «100 ШИН +», звернулось до відповідача - Одеської митниці у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (МД №UA500020/2021/222857 від 07.12.2021 року), а саме шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів.

Для митного оформлення було надано наступний перелік документів:

Пакувальний лист (Packing list); Рахунок-проформа (Proforma invoice); Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice); Коносамент (Bill of lading); Навантажувальний документ (Bordereau); Сертифікат про проходження товару; Банківські платіжні документи; що стосується товару, Документ, що підтверджує вартість товару, Розрахунок ціни, Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу; Декларація відповідності; Доповнення до декларації; Копія митної декларації країни відправлення.

Ціна товару визначена за 1 методом 2,79 дол. США/кг.

08.12.2021 року декларантом на повідомлення митного органу надано лист з поясненнями від 08.12.2021 року щодо зазначених порушень, переклад митної декларації країни відправлення, банківський платіжний документ, що стосується товару за підписом та печаткою банку, прайс-лист виробника товару, витяг з каталогу, договір в порядку та терміни передбачені частиною першої статті 255 МК.

08.12.2021 року Одеською митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000866 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року та визначено митну вартість товару за резервним 6 методом на рівні 3,01 дол. США/кг (а.с.46-47).

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягав сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки та вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

2) згідно з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично в сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Згідно п.1 розд.2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості , що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу , та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт, наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте вказані документи до митного оформлення не подано.

3) В платіжному документі від 23.07.2021 року №17, у відповідній графі:70 внесена інформація щодо призначення платежу, що відповідає номеру контракту та проформи Інвойсу, разом з цим, в платіжному документів від 11.11.2021 року №52 у відповідній графі:70 внесена інформація щодо призначення платежу, що відповідає номеру контракту та зазначені номери інвойсів, при цьому, загальна сума по вказаним платіжним документам не відповідає вартості товару. Таким чином неможливо співставити вказані платіжні документи з товарною партією, що оцінюється та надходить на митну територію України відповідно до рахунку-фактури (інвойс) від 15.09.2021 року №UASH202102A. На зазначених платіжних документах відсутні підписи уповноважених осіб банку та печатки банку.

Також, 10.12.2021 року ТОВ « 100 ШИН+», звернулось до відповідача - Одеської митниці у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (МД №UA500020/2021/223193 від 10.12.2021 року), а саме шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів.

Для митного оформлення було надано наступний перелік документів:

Пакувальний лист (Packing list); Рахунок-проформа (Proforma invoice); Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice); Коносамент (Bill of lading); Навантажувальний документ (Bordereau); Сертифікат про проходження товару; Банківські платіжні документи; що стосується товару, Документ, що підтверджує вартість товару, Розрахунок ціни, Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу; Декларація відповідності; Доповнення до декларації; Копія митної декларації країни відправлення.

Ціна товару визначена за 1 методом 2,99 дол. США/кг.

10.12.2021 року декларантом на повідомлення митного органу надано лист з поясненнями від 10.12.2021 року щодо зазначених порушень, переклад митної декларації країни відправлення, прайс-лист виробника товару, договір в порядку та терміни передбачені частиною першої статті 255 МК.

10.12.2021 року Одеською митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000875 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000187/2 від 10.12.2021 року та визначено митну вартість товару за 2 методом (за ціною ідентичних товарів) на рівні 3,01 дол. США/кг (а.с.58-59).

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягав сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки та вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

2) згідно з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично в сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Згідно п.1 розд.2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості , що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу , та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт, наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте вказані документи до митного оформлення не подано.

3) поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 30.11.2021 №18/11/21 не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

Також, 16.12.2021 року ТОВ « 100 ШИН+», звернулось до відповідача - Одеської митниці у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (МД №UA500020/2021/224003 від 16.12.2021 року), а саме шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів.

Для митного оформлення було надано наступний перелік документів:

Пакувальний лист (Packing list); Рахунок-проформа (Proforma invoice); Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice); Коносамент (Bill of lading); Навантажувальний документ (Bordereau); Сертифікат про проходження товару; Банківські платіжні документи; що стосується товару, Документ, що підтверджує вартість товару, Розрахунок ціни, Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу; Декларація відповідності; Доповнення до декларації; Копія митної декларації країни відправлення.

Ціна товару визначена за 1 методом 2,99 дол. США/кг.

17.12.2021 року декларантом на повідомлення митного органу надано лист з поясненнями від 17.12.2021 року щодо зазначених порушень, переклад митної декларації країни відправлення, прайс-лист виробника товару в порядку та терміни передбачені частиною першої статті 255 МК.

17.12.2021 року Одеською митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000893 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року та визначено митну вартість товару за резервним 6 методом на рівні 3,01 дол. США/кг (а.с.67-69).

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягав сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки та вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

2) згідно з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Згідно п.1 розд.2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості , що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу , та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт, наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте вказані документи до митного оформлення не подано.

3) поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 14.12.2021 №27/12/21 не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

Також, 20.12.2021 року ТОВ « 100 ШИН+», звернулось до відповідача - Одеської митниці у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (МД №UA500020/2021/224247 від 20.12.2021 року), а саме шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів.

Для митного оформлення було надано наступний перелік документів:

Пакувальний лист (Packing list); Рахунок-проформа (Proforma invoice); Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice); Коносамент (Bill of lading); Автотранспортна накладна; Сертифікат про проходження товару; Банківські платіжні документи; що стосується товару, Документ, що підтверджує вартість товару, Розрахунок ціни, Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу; Декларація відповідності; Доповнення до декларації; Копія митної декларації країни відправлення.

Ціна товару визначена за 1 методом 2,99 дол. США/кг.

21.12.2021 року декларантом на повідомлення митного органу надано лист з поясненнями від 21.12.2021 року щодо зазначених порушень, переклад митної декларації країни відправлення, довідка про транспортні витрати, заява про внесення змін в МД, рахунок про транспортні витрати від перевізника, прайс постачальника в порядку та терміни передбачені частиною першої статті 255 МК.

21.12.2021 року Одеською митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000911 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року та визначено митну вартість товару за резервним 6 методом на рівні 3,01 дол. США/кг (а.с.80-82).

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягав сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки та вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

2) згідно з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично в сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Згідно п.1 розд.2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості , що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу , та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт, наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте вказані документи до митного оформлення не подано.

3) поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 15.12.2021 №28/12/21 не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

Не погоджуючись із прийнятими Одеською митницею Держмитслужби рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").

За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Аналізуючи наведені у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару №UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року, №UA500020/2021/000187/2 від 10.12.2021 року, №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року, №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року підстави їх прийняття, суд зазначає наступне.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен зазначити реквізити таких декларацій, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Як було встановлено судом, позивачем було визначено митну вартість товару за основним методом за ціною контракту. Водночас відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2)щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

У п.33 оскаржуваних рішень №UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року, №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року, №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, зазначені посилання на митні декларації, в порівнянні з якою співставлялась вартість товару. Визначити те, за яких обставин та який товар було переміщено через митний кордон, хто був контрагентом та на підставі яких документів визначалась вартість товару не вбачається можливим, оскільки використана інформація в оскаржуваному рішенні не відображена, наведене тільки посилання на аналіз баз даних АСМО «Інспектор 2006» та ЄАІС Держмитслужби та реквізити МД, які у матеріалах справи відсутні.

Відповідачем така інформація не надана за час розгляду справи.

В трьох рішеннях про коригування митної вартості (№UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року, №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року, №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року) відповідач зазначає, що "у митного органу відсутня інформація стосовно операцій з ідентичними товарами", внаслідок чого він застосовує саме резервній (6) метод.

Також в трьох рішеннях з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор», ЄАІС Держмитслужби України, мережі Інтернет та встановлено, що рівень митної вартості, подібних товару № 1 товарів є більшим і становить 3,01 дол. США/кг (№UA500020/2021/222857 від 07.12.2021 року, №UA500020/2021/224003 від 16.12.2021 року та №UA500020/2021/224247 від 20.12.2021 року).

Між тим, як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, у них зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, та не зазначено корегування на умови поставки, та обсяг партії товару, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України. Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного суду 02 липня 2020 року справа №804/2061/17.

При цьому, відповідно до доданих до адміністративного позову митних декларацій, твердження відповідача про відсутність інформації про операції з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, є необґрунтованою, оскільки:

30.09.2021 року Одеською митницею було здійснене митне оформлення товару (МД №UА500020/2021/213932 від 30.09.2021) Вантажні шини. Продавець: «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC», Покупець: ТОВ « 100 ШИН+», умови поставки FOB(Qingdao), митна вартість визначена на рівні 2,76 Дол. США/кг нетто (а.с.90);

30.09.2021 року Одеською митницею було здійснене митне оформлення товару (МД №UA500020/2021/213922 від 30.09.2021) Вантажні шини. Продавець: «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC», Покупець: ТОВ «100 ШИН+», умови поставки FOB(Qingdao), митна вартість визначена на рівні 2,77 Дол. США/кг нетто (а.с.91).

Таким чином позивачем було здійснене оформлення ідентичного та подібного (аналогічного) товару який був поставлений на митну територію України тим самим Продавцем, для того самого Покупця на тих самих комерційних умовах, за тим самим Контрактом. Інформація щодо митного оформлення ідентичних товарів була наявна у Відповідача проте не була взята до уваги в порушення ст. 57 Митного кодексу.

Отже, відповідач неправомірно застосував резервний метод при визначенні митної вартості ігноруючи попередні методи при об`єктивній можливості їх застосування.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що в результаті проведеної оцінки митної декларації обрано другорядний метод визначення митної вартості, у зв`язку із чим проведено аналіз баз ЄАІС, проте суд не може перевірити ці дані за відсутністю такої інформації у наявних доказах.

Згідно з приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Щодо доводів відповідача на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як упаковка, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Поставка всіх партій товару здійснена на підставі одного договору, а саме 100SH-RIO19 від 02.01.2019 року (далі Договір).

Згідно з п. 3.2 Договору загальна вартість товару до даному договору вказується в комерційному інвойсі, доданому до кожної конкретної поставки товару.

Відповідно до умов пункту 7.1 Договору спосіб упаковки товару вказується в пакувальному листі.

В комерційних інвойсах відсутня така складова вартості, як упаковка.

Проформи-інвойси містять інформацію про те, що пакування відсутнє.

Також про те, що товар без пакування зазначено і в митних деклараціях країни відправлення.

В свою чергу, у пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є посилання на з`ясування відповідних відомостей щодо вартості упаковки та робіт в разі якщо вони не включені до ціни, що була фактично сплачена.

Поставка товару відбувається на комерційних умовах FOB про, що зазначено у експортних деклараціях країни відправлення.

Згідно з правилами Інкотермс відповідно до умов поставки FOB продавець виконав умови постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, а також продавець зобов`язаний за свій рахунок оплатити витрати, зв`язані з упакуванням, необхідної для перевезення товару.

Тобто відповідно до документів наданих до митного оформлення, а також обумовлених сторонами умов поставки товару не передбачає наявності пакування.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими продавцем не передбачалось.

Тобто, вартість упаковки за товар, що постачався не може бути включена або додана до ціни у товару, оскільки товар продається без пакування та у продавця були відсутні додаткові витрати на упаковку, як і у покупця.

Отже, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

При цьому, відповідачем не доведено понесення позивачем додаткових витрат на упаковку товару, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Суд дійшов висновку, що вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою.

Таким чином в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17.

Щодо доводів відповідача про те, що згідно п.1 розд.2 Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 цього Кодексу та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу III «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, iншi вiдомостi, вiдповiдно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банкiвськi та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (надалі Наказ), на який посилається інспектор, до документів які містять відомості про транспортні витрати можуть належати перелічені документи, однак цей перелік виходячи із логіки зазначеного не є вичерпним та обов`язковим. При цьому сам перелік документів вказаний у правилах заповнення Графи 20-ї ВМД. Також в цьому Наказі вказується, що якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для вiдповiдного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. Проте, інспектором не зазначається, що відомості відсутні як такі та не зазначається про вірний, на його думку, розрахунок зазначених витрат як того вимагає вказаний Наказ.

В свою чергу декларантом додано:

до митної декларації UA500020/2021/222857 - довідка про транспортні витрати Б/Н від 06.12.2021, що містить дані про вартість перевезення з пункту відправлення (QINGDAO), до кордону України (порт Одеса), містить умови поставки FOB, містить номер контейнера (CMAU7188260) містить номер коносамента (4352-0177-108.033), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки. Додатково витрати на транспортування підтверджують, зокрема: Договір транспортного експедирування №42 FS від 25.08.2021 року (а.с.41-45), рахунок фактура №12028460 від 13.12.2021 року, Акт надання послуг №12028460 від 13.12.2021 року, Платіжне доручення про оплату №9815 від 10.01.2022 року;

до митної декларації UA500020/2021/223193 - довідка про транспортні витрати №18/11/21 від 30.11.2021, що містить дані про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону України (QINGDAO-PIVDENNYI), містить номер контейнера (SEKU4614947), містить номер коносаменту (1KT280381), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки. Додатково витрати на транспортування підтверджують, зокрема: Договір №010921 від 01.09.2021 року, рахунок фактура №210 від 17.11.2021 року, Акт надання послуг №210 від 14.12.2021 року, Платіжне доручення про оплату №9525 від 30.11.2021 року;

до митної декларації UA500020/2021/224003 - довідка про транспортні витрати №27/12/21 від 14.12.2021, що містить дані про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону України (QINGDAO-PIVDENNYI), містить номер контейнера (TRHU5898680), містить номер коносаменту (1KT279815), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки. Додатково витрати на транспортування підтверджують, зокрема: Договір №010921 від 01.09.2021 року, рахунок фактура №213 від 17.11.2021 року, Акт надання послуг №213 від 17.12.2021 року, Платіжне доручення про оплату №9564 від 02.12.2021 року;

до митної декларації UA500020/2021/224247 - довідка про транспортні витрати №28/12/21 від 15.12.2021, що містить дані про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону України (QINGDAO-PIVDENNYI), містить номер контейнера (MRKU5383499), містить номер коносаменту (1KT279815), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки. Додатково витрати на транспортування підтверджують, зокрема: Договір №010921 від 01.09.2021 року, рахунок про транспортні витрати від перевізника №214 від 17.11.2021 року, Акт надання послуг №214 від 23.12.2021 року, Платіжне доручення про оплату №9565 від 02.12.2021 року.

Зазначені документи (які наявні в матеріалах справи) надають вичерпні відомості стосовно понесених транспортних витрат.

Водночас суд враховує той факт, що при складанні довідки про транспортні витрати перевізником була допущена неточність в номері коносаменту, так перевізником був зазначений номер коносаменту №1KT279815, замість повного №1KT279815CB.

Також при заповненні графи 44 електронної декларації №UA500020/2021/224247 була допущена помилка в даті коносаменту №1KT279815CB, а саме вказано що такий від 21.09.2021 року, тоді як вірним є дата 25.11.2021 року. Та зазначена помилка була виправлена позивачем шляхом подання декларантом електронної заяви про внесення змін в МД №1713 від 21.12.2021 року, що була надана позивачем разом з листом пояснення б/н від 21.12.2021 року.

Зміст інформації, яка внаслідок технічної помилки не була вказана, може бути встановлений на основі відомостей з інших документів, поданих до митного контролю , зокрема з копії коносаменту №1КТ279815СВ відповідно наявність технічної помилки у документі, за умови що зміст помилково відсутньої інформації орган доходів і зборів може встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом не впливає на його доказову силу.

Аналогічна правова позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13.10.2017 року.

Крім того технічна помилка в довідці про транспорті витрати була виправлена, шляхом надання уточненої Довідки про транспортні витрати №28/12/21 віл 15.12.2021 року, що була надана позивачем разом з листом пояснення б/н від 21.12.2021 року.

Довідка про транспортні витрати №28/12/21 від 15.12.2021 містить данні про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону України (QINGDAO- PIVDENNYI), містить номер контейнера ( MRKU5383499) місить номер коносамента (1КТ279815СВ), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи представника позивача, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом па підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного суду від 31 травня 2019 року справа №804/16553/14; від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18 та від 31 січня 2018 року у справі №810/2839/17.

Рішення органу доходів і зборів не може грунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні грунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Аналогічна правова позиція наведена у Постановах Верховного суду від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11,06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15, А посилання на «розбіжності» в документі який до митного оформлення не надавався не дає підстав вважати прийняте рішення про корегування митної вартості обґрунтованим.

Щодо зауваження до митних декларацій №UA500020/2021/223193 від 10.12.2021 року, №UA500020/2021/224003 від 16.12.2021 року та №UA500020/2021/224247 від 20.12.2021 року, а саме щодо доданих до них документів на підтвердження вартості перевезення товару, не містить інформації щодо умов поставки товару, суд зазначає наступне.

Так, в матеріалах справи наявні наступні документи, які підтверджують, що умови поставки були саме FOB, зокрема: проформа інвойс №UASH202102 від 22.07.2021 року; Інвойс №UASH202102В від 21.09.2021 року, Інвойс №UASH20210С від 21.09.2021 року, Інвойс №UASH202102D від 21.09.2021 року, митні декларації країни відправлення №00858653, №00863264, №00863265 від 21.09.2021 року , довідка, що підтверджує вартість наданих транспортних послуг.

Аналізуючи вищенаведені документи, суд вказує на те, що відповідач мав можливість виходячи з наданих йому документів встановити той факт, що умовами поставки по зазначеним вище митним деклараціям було FOB «Free on board».

Щодо зауважень відповідача до митної декларації №UA500020/2021/222857 від 07.12.2021 року при здійсненні коригування митної вартості шляхом прийняття оскаржуваних рішень, а саме п.3, суд зазначає таке.

Відповідно до п.5.2. зовнішньоекономічного договору №100SH-RIO19 від 02.01.2019 року порядок оплати Товару визначається у Рахунку-проформі на кожну поставку Товару. Рахунок проформа №UASH202102 від 22.07.2021 року була видана на суму 103756,8 Дол. США за 816 одиниць товару.

Так відповідно до проформи №UASH202102 від 22.07.2021 року був визначений наступний порядок оплати партії товару: 31312,50 Дол. США - передплата, 72444,30 Дол. США - остаточній розрахунок до прибуття товару в порт призначення.

На виконання умов договору позивач на підставі проформи №UASH202102 від 22.07.2021 року здійснив передплату в розмірі 31312,50 Дол. США, що підтверджує платіжне доручення №17 від 23.07.2021 року, наявне в матеріалах справи. Загальна партія товару (103756,8 Дол. США 816 шт.) була розділена на 4 партії товару про що сторонами узгодили комерційні інвойс:

- партія 1, Інвойс №UASH202102А від 15.09.2021 загальна суму 29226,80 Доларів США, кількість 240 одиниць;

- партія 2, Інвойс №UASH202102В від 21.09.2021 загальна суму 24844,80 Доларів

США, кількість 192 одиниць;

- партія 3, Інвойс №UASH202102С від 21.09.21 загальна суму 24844,24 Доларів США, кількість 192 одиниць;

партія 4, Інвойс №UASH202102D від 21.09.21 загальна суму 24840, Долар США, кількість 192 одиниць.

11.11.2021 року здійснено остаточний розрахунок платіжне доручення 11.11.2021 №52 на підставі комерційного інвойсу №UASH202102А, №UASH202102В, №UASH202102С, №UASH202102D про що зазначено в гр.70 платіжного доручення.

Таким чином, судом встановлено, що загальна сума, що була сплачена позивачем за платіжними дорученнями №17 від 23.07.2021 та № 52 від 11.11.2021 року дорівнює сумі 103756,8 Дол. США, та є оплатою за 4 партії товару.

Таким чином позивачем було належним чином підтверджено оплату Товару.

Суд вказує на те, що згідно з усталеною судовою практикою у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що надані уповноваженою особою позивача для митного оформлення товару документи відповідають вимогам частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Посилання Відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року, №UA500020/2021/000187/2 від 10.12.2021 року, №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року, №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000866, №UA500020/2021/000875, №UA500020/2021/000893, №UA500020/2021/000911.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду правомірність винесення оскаржуваних рішень, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до суду надано платіжні доручення №№10180, 10178, 10179 від 24.03.2022 року (на загальну суму 7443 грн.) та №10272 від 14.04.2022 року (на суму 7443,00 грн.) про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 14886,00 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ « 100 Шин+», суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 14886,00 грн. з Одеської митниці.

Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 Шин+» до Одеської митниці - задовольнити.

Визнати протиправними дії Одеської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю « 100 Шин+», за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/000866, №UA500020/2021/000875, №UA500020/2021/000893, №UA500020/2021/000911 винесених стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 Шин+».

Визнати протиправним та скасування рішенння про коригування митної вартості №UA500020/2021/000182/2 від 08.12.2021 року, №UA500020/2021/000187/2 від 10.12.2021 року, №UA500020/2021/000202/2 від 17.12.2021 року, №UA500020/2021/000211/2 від 21.12.2021 року винесених стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «100 Шин+».

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 Шин+» витрати по сплаті судового збору у сумі 14 886,00 грн. сплачені по платіжним дорученням №№10180, 10178, 10179 від 24.03.2022 року та №10272 від 14.04.2022 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання в порядку та строки, встановлені ст.ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 Шин+» (07455, Київська область, Броварський район, сільрада Княжицька, автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25км, ).

Відповідач - Одеська митниця (вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, 65078, ).

Суддя Іванов Е.А.