Справа № 580/3315/20
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2022 року справа № 580/3315/20 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі у справі №580/3315/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі №580/3315/20 виданому 19.02.2021.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, вважає, що існують підстави для заміни стягувача у виконавчому листі на підставі ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вирішуючи вказану заяву, суд зазначає про таке.

За результатами розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у проведенні ОСОБА_2 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/72/2020, починаючи з 01.03.2020, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/72/2020 із врахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 01.03.2020. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання судового рішення 19.02.2021 видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/72/2020 із врахуванням фактично сплачених сум.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 від 13.08.2021 ОСОБА_2 помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Н.А., 10.06.2022 ОСОБА_1 отримала у спадщину доплату до щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.03.2020 по 31.11.2020 в сумі 955169,82 грн, що належала померлому ОСОБА_2 на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі №580/3315/20.

За наслідками розгляду заяви по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що членам сім`ї спадкодавця передаються (або включаються до складу спадщини у разі відсутності членів сім`ї) ті суми соціальних виплат, які належали спадкодавцю за життя, проте, не були одержані ним.

При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщини.

Стаття 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ регулює виплату пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера. Відповідно до якої, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

В постанові від 13.12.2018р. у справі № 2-а-1710/11 Верховний Суд зазначив, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як особі, яка має правовий статус дитини війни, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ Про соціальний захист дітей війни.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постановах від 14.02.2019р. у справі №2-а-2727/11/2209, від 07.03.2019р. у справі № 617/7748/12, від 08.08.2019р. у справі №127/2-а-11792/11, від 05.08.2020р. у справі №673/393/19 та від 27.08.2020 року у справі №804/536/18.

Таким чином, оскільки, заявниця є дружиною померлого Г ОСОБА_2 та спадкоємицею за заповітом неотриманого грошового утримання спадкодавця, то, у відповідності до ст.1227 ЦК України, набула права на отримання сум пенсії, нарахованих на виконання рішення суду у даній справі, проте не виплачених за життя.

Нормою ч.1 ст.379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).

Згідно з ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено ч.1 та 2 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положення ч.5 ст.15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за відповідним рішенням суду.

Слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж Закон України "Про виконавче провадження" не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, за змістом ч.4 ст.4 цього Закону прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача.

Наведене узгоджується з положеннями ч.4 ст.379 КАС України про те, що заміна сторони виконавчого провадження застосовується у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Водночас, за змістом ч.1 ст.52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція щодо тотожних правовідносин висловлена Верховним Судом у постановах від 22.12.2020р. у справі №2-а-3938/11, від 31.10.2018р. у справі №2-а-3494/11.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі №580/3315/20, виданого Черкаським окружним адміністративним судом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 240-243, 294, 295, 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі №580/3315/20, виданого 19.02.2021 Черкаським окружним адміністративним судом, з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій ГАРАНЬ