Справа № 320/4038/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4038/21 Суддя першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати незаконною відмову в перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування формули, визначеної п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 (з урахуванням рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести з 02 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії з врахуванням проведених виплат відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року, без застосування формули, визначеної п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаржник вказує на те, що результат обчислення розміру пенсії залежить, зокрема, від групи інвалідності, відсотка втрати працездатності і не може становити п`ять мінімальних заробітних плат. Відповідач наголошує на тому, що п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати є одним із показників формули, зазначеної у п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також відповідач просить врахувати, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, пенсійна справа якої перебуває на непідконтрольній території, а в електронній пенсійній справі відсутні документи, які б надавали можливість здійснити будь-які перерахунки.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі від 22 вересня 2014 року № 909822 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З згідно з довідкою від 14 грудня 2016 року № 302 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 23 грудня 2020 року, у якій повідомив, що бажає отримувати пенсію, обчислену із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим просив надати йому зразок заяви, допомогти в її оформленні. Позивач просив врахувати, що йому вже призначено пенсію по інвалідності, а матеріали пенсії справи містять усі документи, необхідні для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 19 січня 2021 року № 561-150/Л-02/8-1000/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивачу про те, що він отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та роз`яснено порядок розрахунку пенсії. Додатково ОСОБА_1 повідомлено про те, які особи мають право на пенсію згідно з ч. 3 ст. 59 вказаного Закону, з використанням якого нормативно-правового акту здійснюється розрахунок таких пенсій, а також констатовано, що позивач не належить до відповідної категорії осіб.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області безпідставно відмовило позивачу в перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування формули, визначеної п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 (з урахуванням рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019.

Суд першої інстанції встановив, що в період з 13 грудня 1987 року по 06 березня 1988 року позивач виконував завдання по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, у зв`язку з чим отримав опромінення в 9 рентген 509 м/рентген, під час проходження ним навчальних зборів у складі в/ч 73413 тривалістю 85 днів. Також суд першої інстанції зазначив, особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру згідно ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26 квітня 2019 року.

Також суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання відповідача на п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки наведена в цьому Порядку формула обчислення пенсії суперечить приписам ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зменшує розмір пенсії позивача.

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно зі ст. 10 вказаного Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Особливості пенсійного забезпечення саме військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, визначні у ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, яка діяла до 24 квітня 2019 року, було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 було визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 в період з 13 грудня 1987 року по 06 березня 1988 року виконував завдання по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, у зв`язку з чим отримав опромінення в 9 рентген 509 м/рентген, під час проходження ним навчальних зборів у складі в/ч 73413 тривалістю 85 днів, в цілому прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач належить до кола осіб, які мають право на пенсію за ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас суд першої інстанції не врахував наданої відповідачем копії пенсійної справи, яка складається з копії паспорта, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, розпоряджень щодо призначення і перерахунку пенсії від 22 вересня 2014 року та від 30 листопада 2016 року, заяви про взяття на облік, заяви про витребування пенсійної справи, довідки про місце проживання.

Разом із заявою від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав виключно копію посвідчення інваліда війни.

Зазначені обставини вказують на те, що на час розгляду заяви позивача та підготовки листа від 19 січня 2021 року № 561-150/Л-02/8-1000/21 у розпорядженні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області були відсутні документи, які б давали підстави для висновку про те, що він належить до кола осіб, визначених ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідні документи були подані позивачем лише до суду першої інстанції разом із позовною заявою.

Крім того у заяві від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 повідомляв лише про намір отримувати пенсію з п`ятикратного розміру та просив Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надати допомогу в оформленні відповідної заяви.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області за наслідками розгляду звернення позивача від 23 грудня 2020 року фактично надало неповну відповідь на порушені у ньому питання, а саме - не роз`яснило вимог до форми та змісту заяви, переліку документів, необхідних для вирішення питання про перехід на пенсію, передбачену ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тощо.

У свою чергу лист від 19 січня 2021 року № 561-150/Л-02/8-1000/21 за своїм змістом є відповіддю на звернення, а не рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії, передбаченої ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду його заяви від 23 грудня 2020 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути вказану заяву.

Колегія суддів враховує, що у заяві від 23 грудня 2020 року позивач порушував питання щодо перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування формули, визначеної п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач листом від 19 січня 2021 року № 561-150/Л-02/8-1000/21 роз`яснив, що порядок призначення таких пенсій визначається саме вказаним підзаконним нормативно-правовим актом.

У свою чергу суд першої інстанції прийшов до висновку, що п. 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не підлягає застосуванню, адже суперечить ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Надаючи правову оцінку зазначеним доводам сторін та висновку суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначений у Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок).

З 01 липня 2019 року набули чинності зміни до п. 91 Порядку, які передбачають, що за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою (формула наводиться).

З 25 квітня 2019 року ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діє у редакції, яка передбачає, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена норма Закону передбачає здійснення перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а не у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати.

Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що розмір пенсії може обчислювати виходячи із різних розрахункових величин:

- із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством (ст. 51);

- середньомісячного фактичного заробітку, визначеного за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення (ст. 57);

- з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (ст. 59)

Отже, «п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року» є розрахунковою величиною, з урахуванням якої обчислюється розмір пенсії. У свою чергу механізм врахування такого показника визначений у п. 91 Порядку.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється саме із застосуванням формули, що міститься у п. 91 Порядку.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду про наявність суперечностей між законом та підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком, адже ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містить приписів, які б зобов`язували відповідача призначати пенсію у розмірі, який визначається шляхом множення мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, на п`ять.

Додатково колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, що викладена в рішенні від 20 травня 2020 року у зразковій справі № 520/12609/19, залишеному без змін постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року. У вказаному судовому рішенні зазначено, що Закони України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 13 грудня 2021 року, є підставою для його скасування і прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 23 грудня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 грудня 2020 року та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ч. 5 ст. 291 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку