Справа № 580/1950/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року справа № 580/1950/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у спрощеному письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Тараненка М.О. від імені Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

20.04.2022 адвокат Тараненко М.О. (м.Черкаси, бул.Шевченка, 222, оф.3) від імені Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ (03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.02.2022 №303808 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Додатково просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу.

В обґрунтування зазначено про безпідставність твердження відповідача щодо відсутності у водія позивача ОСОБА_2 картки водія до цифрового тахографу на момент перевірки. Зазначає про порушення порядку ознайомлення з актом перевірки. На думку позивача, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі заповнені один із трьох документів: тахокарту, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа. То ж спірне рішення прийняте за відсутності порушення.

25.04.2022 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правилами спрощеного провадження.

11.05.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позовної заяви. Стверджує, що рішення прийняв з дотриманням вимог закону за факт відсутності на момент перевірки у водія картки до цифрового тахографа, за що закон передбачає відповідальність.

26.05.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№15016/22), в якій просив задовольнити позовні вимоги повністю. В обґрунтування зазначив, що водій ОСОБА_3 на час здійснення контролюючого заходу мав дійсну картку водія, яка активована в цифровому тахографі, що підтверджується роздруківкою даних із цифрового тахографа на транспортному засобі із номером шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 на дату НОМЕР_4 та витягом із картки водія від 24.05.2022, що дозволяє ідентифікувати водія. Стверджує, що водій ОСОБА_3 під час здійснення маршруту 14.12.2021 мав картку водія та справний цифровий тахограф, який зафіксував дані роботи водія та порядок його маршруту та відпочинку. Додатково зазначив, що в акті перевірки зазначена дата перевірки, але відсутній час. У графі пояснення зазначено про ознайомлення водія з актом та його відмова від підпису, тобто він не підписаний зі сторони позивача. Стверджує, що водію ОСОБА_4 невідомий акт перевірки.

Ухвалами від 10.06.2022 суд частково задовольнив клопотання (вх. від 26.05.2022) адвоката Тараненка М.О. та долучив роздруківку з картки водія ОСОБА_2 до матеріалів адміністративної справи №580/1950/22, відмовив повністю у задоволенні його клопотання (вх. від 26.05.2022) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та допит свідка.

14.06.2022 на адресу суду надійшла заява адвоката позивача про визнання акту від 14.12.2021 недостовірним і недостатнім доказом відсутності у позивача картки водія із-за відсутності в ньому підпису водія та часу перевірки.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Із Товарно-транспортної накладної №Б 4 від 13.12.2021 суд встановив, що автомобіль DAF марки НОМЕР_3 здійснював перевезення вантажу. Автомобільним перевізником вказано позивача, водій ОСОБА_2 .

На підставі направлень на рейдову перевірку від 13.12.2021 №009987 співробітники Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Кіровоградської області а/д Н-01 «Київ-Знам`янка», а/д Н-14 «Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв», а/д М-22 «Полтава-Олександрія», а/д М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» провели рейдову перевірку.

В Акті від 14.12.2021 №318402 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі Акт) зафіксовано, що під час здійснення перевірки на автодорозі а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 53км транспортного засобу, модель DAF номерний знак НОМЕР_3 / НОМЕР_5 , виявлено порушення ст.34 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.3.3 наказу МТЗУ від 24.06.2010 №385, а саме під час надання послуг з перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія карткою водія, відповідальність за які передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 вказаного вище Закону).

У вказаному Акті відсутні у графі для пояснень водія будь-які відомості та заперечення з приводу непред`явлення картки водія контролюючому органу. Зроблено відмітки, що водій транспортного засобу з актом ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився.

Позивач був присутній на розгляді справи про притягнення до відповідальності та застосування адміністративно-господарського штрафу за вказаний вище факт, що підтверджується його особистим підписом на повідомленні про розгляд справи.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Відділу Державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті виніс постанову від 01.02.2022 №303808 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн. У ній зазначив, що 14.12.2021 на 53 км а/д Н-14 за допомогою ОСОБА_2 , який керував ТЗ марки DAF д.н. НОМЕР_3 , здійснено перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме у водія відсутня картка водія до цифрового тахографа, чим порушено вимоги ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», наказу МТЗУ від 24.06.2010 №385, за що притягується до відповідальності (далі - Спірне рішення). Його відповідач надіслав на адресу позивача супровідним листом від 01.02.2022 №6498/726.4/24-22, яку позивач отримав особисто, що підтверджується трекінгом із сайту відділення Укрпошти.

Позивач не погоджуючись із спірною постановою звернувся в суд з позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для вирішення спору суд врахував, що спірні відносини регулюються Законом Україні «Про автомобільний транспорт», Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДД), Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385), Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 №103 (далі Положення №103), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 Положення№103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Статтею 5 Закону №2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно з ч.14 ст.6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ч.ч.17, 18 ст.6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Згідно з ч.20 ст.6 Закону №2344-ІІІ порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок №1567.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно з п.14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Отже, відповідач уповноважений проводити рейдові перевірки та серед іншого перевіряти наявність визначених ст.ст. 39, 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пункт 21 Порядку №1567 визначає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Суд урахував, що відповідач вказаних вище вимог законодавства дотримався та за результатами рейдової перевірки склав Акт, в якому зробив відповідний запис щодо відмови водія ОСОБА_5 його підписати. Отже, доводи позивача щодо того, що водію Акт не відомий через відсутність його підпису на ньому, та заява про визнання його недостовірним доказом не обґрунтовані.

Додатком 3 до Порядку№1567 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 №79 встановлено бланк Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому серед іншого передбачена графа дата і час перевірки. Отже, відповідач під час проведення перевірки та оформлення акту повинен зазначати вказані вище дані.

Суд врахував, що зазначений вище Акт не містить запису щодо часу перевірки, зазначено лише її дату. Отже, відповідач не повністю дотримався вимог щодо заповнення Акту перевірки та в цій частині доводи позивача є обґрунтованими. Однак вказаний недолік не свідчить про його протиправність, оскільки із-за наявності інших заповнених обов`язкових даних не спростовується дійсність зазначених фактів.

Щодо виявлених порушень, зазначених у спірній постанові, суд урахував.

Відповідно до ст.34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Отже, на позивача, як перевізника покладені визначені Законом обов`язки.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, на водія Законом покладено обов`язок мати при собі документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення та пред`являти їх контролюючим органам.

Згідно з п.3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994_016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Отже, водій зобов`язаний мати при собі вказані вище документи та пред`являти їх, зокрема картку водія. Належних, достовірних та достатніх доказів, які би підтверджували виконання вказаного вище обов`язку водієм ОСОБА_2 під час проведення перевірки, позивач до суду не надав.

Додані позивачем до матеріалів адміністративної справи документи, а саме картка водія ОСОБА_5 , роздруківка із картки водія, роздруківка із цифрового тахографу не підтверджують факту їх наявності та пред`явлення водієм контролюючим посадовим особам відповідача під час проведення перевірки. Зокрема, в Акті відсутні записи про заперечення водієм факту не пред`явлення вказаного документа. Відсутні будь-які інші докази фактичного його подання позивачем відповідачу, у т.ч. під час безпосереднього розгляду справи щодо притягнення позивача до відповідальності, як перевізника, в якому позивач брав особисту участь (підтверджується його особистим підписом у повідомленні про розгляд справи). Відсутні належні докази вважати, що вказані в Акті відомості щодо відсутності на момент перевірки водія карткою водія неправдиві.

Суд акцентує увагу сторін на тому, що спір виник саме щодо факту наявності відповідного обов`язкового документа на момент перевірки водія працівниками відповідача та не стосується факту наявності його як такого. Тому подання картки водія суду не спростовує факту порушення, що відбувся у правовідносинах з рейдової перевірки автоперевізника. На виконання ч.5 ст.242 КАС України суд урахував подібний висновок у постанові від 19 березня 2020 року №823/1199/17 Верховного Суду щодо подібних правовідносин.

Твердження позивача, що водій мав картку водія та справний цифровий тахограф, який зафіксував дані роботи водія та порядок його маршруту та відпочинку, під час проведення перевірки, не підтверджені жодним документом з матеріалів перевірки відповідача. Факт надання картки навіть на дату розгляду матеріалів перевірки відповідачем останньому не встановлений. Отже, не доведено вжиття позивачем всіх можливих заходів для підтвердження відповідачу ведення обліку такого документа.

Пунктом 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Вказаних вимог відповідач дотримався.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку №1567).

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку №1567 (пункт 27 Порядку №1567).

За перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону, абзац 3 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ встановлює штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відсутність в автоперевізника будь-якого, передбаченого законом, обов`язкового документа для здійснення перевезень на момент перевірки є підставою для притягнення його до відповідальності у формі штрафу вказаного розміру.

Відповідач, приймаючи Спірне рішення, діяв з дотриманням вимог вказаного вище законодавства правомірно. То ж доводи позивача не обгрунтовані, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на результат вирішеного спору відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.ст.132-139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову адвоката Тараненка М.О. від імені Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ (03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ) про визнання протиправною і скасування постанови від 01.02.2022 №303808 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 23.06.2022.