Справа № 639/1891/21
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/1891/21
Провадження №2-а/639/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

представника позивача - Романченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюка Андрія Володимировича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюка А.В. і просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №564380 від 14.03.2021 року; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст.121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП, лейтенанта поліції Черватюк Андрія Володимировича від 14.03.2021 року серії ДП18 № 564380, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. 00 коп. за ч. 8 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 07.02.2021 року о 01 год. 30 хв. в м. Харків вул. Полтавський Шлях, 188 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DАEWOO Nubira DW7T468, здійснював рух заднім ходом на перехресті, чим порушив вимоги п. 10.10 ПДР, а також керував ТЗ, щодо якого порушено дотримання встановлених Митним кодексом України правил перебування Т/З на території держави. При цьому позивач вказує, що себе у вчиненні вказаних правопорушень винним не визнав, та просив розглядати справу про адміністративне правопорушення в загальному порядку, з визначенням місця та часу розгляду справи по суті. Крім того, позивач звертає увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього не містять протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовані події 07.02.2021 року, позивач у справі не отримував відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 121 КУпАП. За таких обставин, на думку позивача, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 564380 складена відносно позивача винесена з порушенням норм КУпАП та Інструкції, яка розроблена профільним міністерством. Крім того позивач звертає увагу, що оскаржувану постанову було винесено після спливу майже двох місяців з дня подій, вказаних в описовій частині постанови, за відсутності будь-яких доказів у справі. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем ПДР України, а отже, і вчинення ним адміністративного проступку, відсутність самого процесу розгляду справи як такого, не з`ясування оспорювання позивачем вчинення правопорушення та нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Крім того, позивач вказує, що з метою захисту своїх прав та інтересів він звернувся до АО «Неофеліс ЛО Груп» та сплатив відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 15.03.2021 року (акт виконаних робіт, підтвердження сплати гонорару на рахунок АО «Неофеліс ЛО Груп» додається) гонорар за адвокатські послуги в сумі 3000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат та розподіляються між сторонами. У разі задоволення позовних вимог судові витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюка Андрія Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. Призначено судове засідання.

02.04.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - задоволено частково. Залучено до участі у адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюка Андрія Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі співвідповідача - Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А). В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовлено. Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Романченка Володимира Володимировича про витребування доказів - задоволено. Зобов`язано Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А) надати суду наступні докази: копії повних та безперервних відеозаписів з нагрудних відеокамер (боді-камер) Інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюка Андрія Володимировича та членів екіпажу з фіксуванням факту правопорушення та процесу розгляду справи і копії всіх наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої винесено постанову серії ДП18 №564380 від 14.03.2021 року.

30.04.2021 року на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області надійшов відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вважає позов безпідставним, а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам законодавства. Крім того, відповідач вважає що заявлена вимога щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. не є спів мірною зі складністю даної справи. Також до відзиву додано оптичний диск із всіма наявними у відповідача відеозаписами по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В судове засідання 10.01.2022 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, представник позивача ОСОБА_1 - Романченко В.В. приймав участь у судових засіданнях, надав вступне слово, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, однак у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, та надав Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №б/н від 15.03.2021 року та акт виконаних робіт.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області та Інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Черватюк А.В., у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозаписи, надані відповідачем, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, діях чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з копії постанови серії ДП18 №564380 від 14.03.2021 року, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.52), інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Черватюком А.В. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. за ч. 8 ст. 121 КУпАП та частиною 2 ст. 122 КУпАП. В постанові викладені обставини правопорушення, а саме, що 07.02.2021 року о 01 год. 30 хв. в м. Харків вул. Полтавський Шлях, 188 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DАEWOO Nubira НОМЕР_1 (належить ОСОБА_2 ) здійснював рух заднім ходом на перехресті, чим порушив вимоги п. 10.10 ПДР, а також керував ТЗ, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового перебування на території України з моменту його ввезення та керування автомобілем особою, яка не ввозила його на територію України.

До постанови додавались ІПНП, пояснення ОСОБА_1 , повідомлення про перенос розгляду справи (а.с.53-57).

Як вбачається з відомостей інформаційно-аналітичної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у вкладці Митниця (авто) автомобіль DAEWOO NUBIRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ввезений на територію України 25.03.2018 року, пункт пропуску - митний пост «Щербаківка», пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка», вид ввезення: транзит, автомобіль ввіз громадянин ОСОБА_2 (а.с.57).

Розгляд справи було неодноразово відкладено на 10.02.2021 року, 26.02.2021 року, 14.03.2021 року, що підтверджується, наданими відповідачем повідомленнями.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями ч.8 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну до медичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Разом з цим, ст. 31 цього ж Закону визначає, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Статтею 380 МК України, визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України.

Тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, отже при складанні оскаржуваної постанови повинні бути застосовані норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина 1 статті 44, стаття 89, частина 2 статті 106-1, частини 1-4 і 6 статті 109, стаття 110, частина 3 статті 114, частина 1 статті 115, стаття 116-2, частина 2 статті 117, частини 1-2 статті 119, частини 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2, 3, 4 і 6 статті 122, частина 1 статті 123, 124-1, 125, частини 1, 2 і 4 статті 126, частини 1, 2 і 3 статті 127, статті 128-129, частина 1 статті 132-1, частини 1, 2 та 5 статті 133, частини 3, 6, 8, 9, 10 і 11 статті 133-1, частина 2 статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини 1, 2 і 3 статті 140, статті 148, 151, частини 6, 7 і 8 статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини 1-2 статті 178, статті 180, 181-1, частина 1 статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, і накладати адміністративні стягнення.

За положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Станом на 07.02.2021, транспортний засіб DАEWOO Nubira DW7T468 реєстраційний номер НОМЕР_1 дійсно знаходився у володінні ОСОБА_1 , що не спростовано в судовому засіданні.

Пунктом 10 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 10.10 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

В межах розгляду даної справи встановлено, що 07.02.2021 причиною зупинки працівниками поліції транспортного засобу DАEWOO Nubira DW7T468 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», про що було повідомлено позивачу на місці події, а саме здійснював рух заднім ходом на перехресті, чим порушив вимоги п. 10.10 ПДР. Між тим факт руху транспортного засобу під керуванням позивача заднім ходом на перехресті не підтверджено жодними доказами, в тому числі і відеозаписом, з якого неможливо встановити об`єктивні обставини даного правопорушення, тому суд вважає недоведеним наявність складу зазначеного правопорушення.

Під час дослідження оптичного диску із відеозаписом фіксації розгляду вищевказаної справи вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про вчинені ним адміністративних правопорушень, роз`яснено вимоги чинного законодавства, ознайомлено з правами та задоволено клопотання позивача про перенесення розгляду справи у зв`язку з відсутністю можливості скористатися послугами адвоката з нічний час. 14.03.2021 року відбувся розгляд справи у приміщенні Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, позивачу ОСОБА_1 було надано можливість ознайомитись з постановою та після проставляння позивачем підписів у графах 8,9 постанови - надано її копію на руки, що підтверджується відеозаписами з нагрудного відеореєстратора.

Між тим факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП не підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Окрім доказування правових підстав прийнятого рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що зазначені в постанові два правопорушення складають ідеальну сукупність.

Разом з тим, враховуючи правову позицію, викладену 18.03.2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Стягуючи судові витрати суд виходить з положень ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

15.03.2021 року між адвокатським об`єднанням «НЕОФЕЛІС ЛО ГРУП» в особі керуючого партнера Бєжанової Катерини Ігорівни та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої допомоги. Відповідачем сплачено за надання правової допомоги суму у розмірі 3 000,00 грн., яка відповідає детальному розрахунку вартості правової допомоги за Додатковою угодою №1 до Договору про правової допомоги №б/н від 15.03.2021 року та акту виконаних робіт, підписаному клієнтом та адвокатським об`єднанням «НЕОФЕЛІС ЛО ГРУП» , до складу якого входить представник позивача адвокат Романченко В.В., що діє на підставі ордеру.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 134, 139 КАС України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Харківській області, витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на користь позивача у розмірі 3 000,00 гривень, які вважає співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи дані акту виконаних робіт, кількість складених адвокатом процесуальних документів, категорію справи та формальність заперечень з цього приводу, які зазначені представником відповідача у відзиві.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 134-143, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.121, 122, 185, 205, 220, 222, 247, 251, 256, 258, 268, 283 КУпАП України, ст. 380 МК України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», Конституцією України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюка Андрія Володимировича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №564380 від 14.03.2021 року, винесену інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюком Андрієм Володимировичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 витрати на правовому допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 02.07.2012 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

-Інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Черватюк Андрій Володимирович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А;

-Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повне рішення складено 27.06.2022 року.

Суддя Н.В.Баркова