Справа № 420/19090/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/19090/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року, прийняте у складі суду судді Свиди Л.І. в місті Одеса, по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просила суд про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача №6 та №6 від 13.08.2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №6 від 13.08.2021 р. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом було порушено норми матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що фактичною перевіркою встановлено, що позивач здійснював реалізацію алкогольних напоїв 22.02.2021 року без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Апелянт вказує, що доведено факт реалізації алкогольних напоїв, а в межах даної справи суттєвим є питання реалізації алкогольної продукції саме в межах дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. На думку апелянта, судом невірно застосовано приписи ст.253 та 254 Цивільного кодексу України, а Конвенція про обчислення строку від 16.05.1972 року, на яку посилається суд, по суті є застарілою та не має чіткого синтаксичного тлумачення щодо словосполучення «до».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, здійснює діяльність з роздрібної торгівлі напоями в спеціалізованих магазинах, роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, тощо, мала ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2000548 (дата реєстрації 22.05.2020 року), з терміном дії з 22.02.2020 року до 22.02.2021 року; №2100490 (дата реєстрації 17.02.2021 року), з терміном дії з 25.02.2021 року до 25.02.2022 року.

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 08.07.2021 року №4755-п, на підставі ст. 20, п. п. 80.2.2, п. 80.2.5 п. 80.2, ст. 80, п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_2 , з 13.07.2021 року тривалістю 10 діб за період діяльності з 19.03.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

На підставі зазначеного наказу 16.07.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області здійснена фактична перевірка господарської одиниці Винний бутік «ВАЙН ГАРД» за адресою АДРЕСА_2 , суб`єкт господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 та складений акт №003522 від 22.07.2021 року, в якому зазначено про проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування, а саме: без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (19.06.2021 року коньяк «Шабо» 3 зірки 0,25 л.); порушення встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації (зберігання), а саме: суб`єктом господарювання не надано під час перевірки документи, які підтверджують облік та надходження товару, що знаходився на місці продажу на суму 2910 грн.; реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями 22.02.2021 року на суму 1468 грн..

На підставі зазначеного акту ГУ ДПС в Одеській області направлено позивачу податкове повідомлення-рішення №6 від 13.08.2021 року, яким до позивача застосований штраф в розмірі 10920 грн. за порушення п. 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», податкове повідомлення-рішення №6 від 13.08.2021 року, яким до позивача застосований штраф в розмірі 17000 грн. за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, а тому звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 308 КАС України, згідно яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції переглядається в частині задоволення заявлених позовних вимог.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що висновки контролюючого органу про здійснення позивачем 22.02.2021 року торгівлі алкогольними напоями без ліцензії є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки позивачу видана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 22.02.2020 року до 22.02.2021 року і цей термін включає дату 22.02.2021 року.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля, зокрема, алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

При цьому, ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку, а роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає, зокрема, торгівля алкогольними напоями, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За положеннями ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримала ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2000548 (дата реєстрації 22.05.2020 року), з терміном дії з 22.02.2020 року до 22.02.2021 року; №2100490 (дата реєстрації 17.02.2021 року), з терміном дії з 25.02.2021 року до 25.02.2022 року.

При цьому, податковий орган під час перевірки зробив висновок про те, що реалізація позивачем алкогольних напоїв 22.02.2021 року здійснена без наявності ліцензії.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, в положеннях ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зазначених вище мова йде про термін дії ліцензії, який складає один рік.

Терміни дії ліцензій, виданих позивачу особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня їх початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Законодавець в Цивільному кодексі України виокремлює як поняття «строку» так і «терміну», які не є тотожними.

Згідно з ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, у спірних правовідносинах слід застосовувати визначенням «терміну» наведеного у ч. 2 ст.252 Цивільного кодексу України, згідно якої термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що строк дії дозвільного документа, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає у відповідний місяць та число останнього року строку, який визначений у спеціальному дозволі, тобто о 23:59 годині останнього дня визначеного строку.

Суд при прийнятті рішення в цій справі також враховує положення ст. 2, 3, 4 «Європейської конвенції про обчислення строків» від 16.05.1972 року, відповідно до яких строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає. Якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Отже, позивачу видана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 22.02.2020 року до 22.02.2021 року і цей термін включає дату 22.02.2021 року.

Варто також зазначити, що позивач до закінчення терміну ліцензії з 22.02.2020 року до 22.02.2021 року отримав 17.02.2021 року нову ліцензію, що також свідчить про відсутність будь-яких порушень позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та відсутність підстав для застосування до нього штрафних санкцій в цій частині.

Аналогічні висновки щодо терміну дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями викладені в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №815/4128/16, від 27.11.2018 року у справі №821/578/17, від 25.04.2018 року у справі №815/4720/16, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, висновки контролюючого органу про здійснення позивачем 22.02.2021 року торгівлі алкогольними напоями без ліцензії є безпідставними та не обґрунтованими, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення №6 від 13.08.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л. Є. Зуєва