Справа № 338/327/22
Суддя: Шишко О. А.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/327/22

23 червня 2022 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Шишка О. А.,

з участю: секретаря Сіщук Г. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №961101 від 19 квітня 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що постановою інспектора СРПП ВП №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Волосянка Р.Б. про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії БАА №961101 від 19 квітня 2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Вказує, що у постанові зазначено, що він 19.04.2022 року, керуючи транспортним засобом марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , на АДРЕСА_1 здійснив зупинку та стоянку безпосередньо в місці заїзду на прилеглу територію, чим порушив п.15.9 ПДР.

Однак обставини, викладені в постанові не відповідають дійсності. Зазначає, що дійсно 19.04.2022 року здійснив зупинку транспортного засобу в дворі позаду належного йому будинку, оскільки проживає за адресою АДРЕСА_1 . В місці зупинки його транспортного засобу відсутній заїзд на територію і припаркований автомобіль не перешкоджав проїзду чи проходу на прилеглу територію сусідніх домоволодінь, оскільки доступ до таких здійснюється окремим заїздом. Зауважив також, що в місці зупинки автомобіля дорожні знаки про заборону здійснювати зупинку чи стоянку автомобіля відсутні.

Оскільки правил дорожнього руху він не порушував, то вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною і безпідставною, тому просить її скасувати та закрити провадження щодо нього.

18 травня 2022 року на адресу суду надійшов відзив представника ГУНП в Івано-Франківській області, в якому останній просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Представник відповідача зазначає, що 19.04.2022 року від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 на загальному подвір`ї припаркував свій автомобіль та перекрив проїзд. Після виїзду працівників поліції на місце події було встановлено, що водій т.з. Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку свого транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 "и" ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектор Волосянко Р.Б. належним чином представився водію, проінформував його про порушення ПДР, зафіксував факт порушення ПДР України та попросив пред`явити посвідчення водія й інші необхідні документи, допитав свідка ОСОБА_2 . Встановивши факт вчинення правопорушення, та те, що позивач винен у його вчиненні, роз`яснивши ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, 63 Конституції України, заслухавши його пояснення, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, працівник поліції розглянув справу відповідно до вимог чинного законодавства. За результатами розгляду справи інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №961101 від 19 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зміст постанови було оголошено позивачу, її копію вручено останньому під розпис, до матеріалів справи долучено фотофіксацію адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова винесена працівником поліції в межах його компетенції, з її змісту можна чітко встановити зміст прийнятого ним рішення. З огляду на викладене, посилаючись на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 121, 222, 251, 252, 258, 283 КУпАП, ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", п. 1.9, 2.3, 2.9 "в", 30.2 ПДР України, ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позові. Крім того пояснив, що на викопіюванні з генерального плану селища Солотвин, яке він долучив до матеріалів справи, не зазначено ніякого проїзду поза будинками № АДРЕСА_1 , що є додатковим свідченням відсутності будь-яких порушень з його боку.

Представник відповідача, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КУпАП, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Волосянком Р.Б. 19 квітня 2022 року винесено постанову серії БАА №961101 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , 19.04.2022 року о 12 год 05 хв в АДРЕСА_1 здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду на прилеглу територію, чим порушив п.15.9 ПДР.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктами 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, що полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно з ч. 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.9 и ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, з огляду на зміст п. 1 ст. 247 КУпАП.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як доказ правомірності постанови БАА №961101 від 19 квітня 2022 року, винесеної поліцейським Волосянком Р.Б., представником ГУНП в Івано-Франківській області додано до відзиву фотографії місця стоянки автомобіля, які переглянуто в судовому засіданні та встановлено, що на фотографіях зафіксовано автомобіль марки Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на прибудинковій території. Однак на вказаних світлинах не зафіксовано, що вказаний транспортний засіб позивачем зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду і взагалі на фотографії відсутнє зображення виїзду (в`їзду) на прилелу територію.

Долучені фотографії не містять інформації про розташування заборонних знаків у місці стоянки автомобіля позивача.

З оглянутого в судовому засіданні викопіювання з генерального плану селища Солотвин, яка відображає прибудинкову територію на АДРЕСА_1, видно, що в місці зупинки транспортного засобу виїзд з прибудинкової території відсутній.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надані та матеріали справи таких не містять. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20 вересня 2012 року, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та наділений повноваженнями згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до переконання, що постанову серії БАА №961101 від 19 квітня 2022 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 139, 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії БАА № 961101 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 19 квітня 2022 року інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Волосянком В.Б., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий О. А. Шишко