Справа № 320/8178/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року № 320/8178/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому позивач просить:

- визнати наявність загального стажу роботи ОСОБА_1 , в ДУ-2 Дарницької КЕЧ на посаді двірника в період із 17.05.1985 по 31.10.1996.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що рішення відповідача є незаконним, оскільки позивач вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 позивача 16.05.1985 року позивачка була прийнята в ДУ -2 Дарницької КЕЧ району на посаду двірника на підставі наказу Пр №37 від 17.05.1985 року.

Також у трудовій книжці міститься запис від 31.10.1996 року про звільнення Позивача у зв`язку з ліквідацією ДУ-2 на підставі розпорядження начальника РВ - начальника головного управління ВС України №3/172 від 24.04.1996 року із зв`язку із переводом тимчасово в ЖКК військового містечка №11.

Факт роботи позивачки у спірний період в ДУ -2 Дарницької КЕЧ району на посаду двірника підтверджуються заявами працівників ДУ -2 Дарницької КЕЧ району ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поданими позивачем до суду.

Крім того, довідкою комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова від 27.08.2020 № 682, підтверджується інформація про те, що підприємство ДУ-2 було ліквідовано на підставі розпорядження начальника РА ІКС - начальника головного управління ВС України №3/172 від 24.04.1996 року. Працівників підприємства було переведено по переводу до знов створеного комунального підприємства ЖКГ в/ч №11.

Позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. До заяви позивачем надано документи які передбачені нормами чинного законодавства.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Київській області №60 від 03.08.2020 було відмолено позивачці - ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Зокрема, до страхового стажу не було зараховано період роботи за записами трудової книжки з 16.05.1985 р. по 31.10.1996 р., оскільки записи внесені з порушенням Інструкції ведення трудових книжок затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 №58, а саме, запис про звільнення не завірений печаткою підприємства та підписом відповідної особи.

Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадянини мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4ст.24 Закону № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , що містить наступний запис:

-16.05.1985 року позивачка була прийнята в ДУ -2 Дарницької КЕЧ району на посаду двірника на підставі наказу Пр №37 від 17.05.1985 року;

-31.10.1996 року позивачка звільнена у зв`язку з ліквідацією ДУ-2 на підставі розпорядження начальника РВ - начальника головного управління ВС України №3/172 від 24.04.1996 року із зв`язку із переводом тимчасово в ЖКК військового містечка №11.

Крім трудової книжки для вирішення питання щодо призначення пенсії за віком позивачем надано заяви працівників ДУ -2 Дарницької КЕЧ району ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про підтвердження факту роботи позивачки у період з 16.05.1985 по 31.10.1996 в ДУ -2 Дарницької КЕЧ району на посаду двірника та довідку комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова від 27.08.2020 № 682, підтверджується інформація про те, що підприємство ДУ-2 було ліквідовано на підставі розпорядження начальника РА ІКС - начальника головного управління ВС України №3/172 від 24.04.1996 року. Працівників підприємства було переведено по переводу до знов створеного комунального підприємства ЖКГ в/ч №11.

З доказів наявних у матеріалах справи вбачається, що позивачка в період з 16.05.1985 по 31.10.1996 року працювала ДУ -2 Дарницької КЕЧ району на посаду двірника та була переведена по переводу до знов створеного комунального підприємства ЖКГ в/ч №11.

Рішенням комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в Київській області від 04 березня 2021 року № 12 період роботи позивача з 22.12.2003р. по 28.05.2005р. не зараховано до пільгового стажу.

Враховуючи наявність належних документів в матеріалах справи, довідок та записів у трудовій книжці суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що записи внесені з порушенням Інструкції ведення трудових книжок затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 №58.

За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до стажу позивача періоду її роботи з 16.05.1985 року по 31.10.1996р. на посаді «двірника» в ДУ-2 Дарницької КЕЧ району.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до ст.9 КАС України та визнати протиправним та скасувати рішення ГУ Пенсійного фонду України в Київській області №60 від 03.08.2020 як прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З наведеного вище суд зробив висновок, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірного періоду роботи в період з 16.05.1985 по 31.10.1996 у ДУ-2 Дарницької КЕЧ району до стажу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2, ст.77 КАС України).

За таких обставин дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови зарахувати до стажу період роботи позивача з 16.05.1985 по 31.10.1996 у ДУ-2 Дарницької КЕЧ району є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Головного управлінні Пенсійного фонду України в Київській області №60 від 03.08.2020 в частині не зарахування періоду роботи позивача з 16.05.1985 по 31.10.1996 до стажу.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог частково.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області від 03 серпня 2020 року № 60 в частині не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.05.1985 по 31.10.1996 до загального стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.05.1985 по 31.10.1996 у ДУ-2 Дарницької КЕЧ на посаді двірника до загального стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду щодо зарахування періоду роботи з 16.05.1985 по 31.10.1996 року у ДУ-2 Дарницької КЕЧ до загального стажу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 коп..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.