Справа № 607/1394/21
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2022 Справа №607/1394/21
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Строценя Тараса Олеговича, представника відповідача Климчук Олесі Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції у якому заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 448762 від 17 січня 2021 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції, за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн., скасування постанови та закриття провадження по справі. Аргументуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв, 17 січня 2021 року він дійсно дзвонив на лінію 102 та викликав поліцейських, оскільки напередодні 16 січня 2021 року його мати ОСОБА_2 порушила вимоги Термінового заборонного припису стосовно кривдика винесеного щодо неї 16 січня 2021 року, яким їй було заборонено у будь-який спосіб контактувати із ним, як із потерпілою особою. Напередодні 16 січня 2021 року він також викликав поліцію, оскільки його мати Т. Проданик разом із двома спільниками сусідкою ОСОБА_3 та її співмешканцем на ім`я ОСОБА_4 , побили його. За даним фактом за його заявою внесені відомості до ЄРДР за 0000015, за ч. 1 ст. 125 КК України. За таких обставин вважає, що оскаржувана постанова від 17 січня 2021 року є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи та є такою, що підлягає скасуванню З цих підстав просив позов задоволити, оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду від 30 березня 2021 року в адміністративній справ відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції 14 квітня 2021 року подала до суду відзив на позов у якому зазначає, що наведені позивачем доводи є необґрунтованими, не відповідають реальним обставинам справи. 17 січня 2021 року близько 11 год. 23 х. ОСОБА_1 здійснив завідомо правдивий виклик на спецлінію 102 та повідомив, що його матір ОСОБА_2 порушила вимоги Термінового заборонного припису, проте, такого факту не було. Прибувши за місцем виклику, екіпаж у складі поліцейського взводу №2 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області старшого сержанту поліції ОСОБА_5 та заступника командира роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 виявили заявника, який назвався ОСОБА_1 , котрий пояснив, що його мати ОСОБА_2 16 січня 2021 року порушила вимоги Термінового заборонного припису стосовно кривдника, згідно якого їй було заборонено в будь-який спосіб контактувати з ним. З метою встановлення всіх обставин справи, працівниками поліції було заслухано пояснення матері та брата позивача, які були присутні на місці. Вони пояснили, що ОСОБА_7 жодним чином не порушує терміновий заборонний припис, що стосується будь-якого контакту з позивачем. Навпаки, саме позивачем напередодні було порушено терміновий заборонний припис стосовно його матері, вказаного сам позивач фактично й не заперечував. Із пояснень ОСОБА_1 було встановлено, що в день виклику патрульної поліції 17.01.2021 року з підстав порушення термінового заборонного припису стосовно нього, такого порушення не було, а було напередодні, тобто 16.01.2021 року. Позивач стверджував, що 16.01.2021 року, коли, на його думку, саме і відбулось порушення матір`ю термінового заборонного припису він вже викликав працівників поліції. Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які долучаються до матеріалів справи. Таким чином, на місці події було встановлено, що інформація, викладена заявником у зверненні на лінію 102 не знайшла свого підтвердження, оскільки згідно пояснень самого ОСОБА_1 , його мати в день виклику працівників поліції не порушувала вимог тимчасового заборонного припису. У зв`язку із наведеним було прийняте рішення про притягнення заявника до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. У відповідності до вимог ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В результаті на ОСОБА_1 була винесена постанова у справі адміністративне правопорушення ГАБ № 448762 від 17 січня 2021 року за ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. При цьому під час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не оспорював допущеного правопорушення відтак підстав для попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення не було. Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ст. 183 КУпАП. У відповідності до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладена них повноважень. Враховуючи викладене, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області старший сержант поліції Богуцький С.П. діяв в межах, наданих йому законом повноважень та порушень процедури розгляду справи не допустив. Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду, прийнятій у справі № 546/17. У позовній заяві позивач ОСОБА_1 не наводить жодних мотивів та підстав для оскарження постанови серії ГАБ № 448762 від 17 січня 2021 року, а також, ним не надано жодних доказів для обгрунтування позовних вимог. Інспектором при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст. 179, 280, 285 КУпАП. Проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Усі вказані обставини підтверджені матеріалами відеофіксації з місця вчинення правопорушення. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не надав жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови, натомість докази, які надані відповідачем, є беззаперечними та допустимими, просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач ОСОБА_1 02 червня 2021 року подав відповідь (заперечення) на відзив на позов, вказав, що 16 січня 2021 року він викликав працівників поліції, щоб врятуватись від двох сп`янілих жінок та їх спільника, які нецензурно висловлювались в його адресу та наносили йому побої. Саме тому він не міг ще й вказати поліцейським про порушення щодо нього вимог термінового заборонного припису. На другий день ,17 січня 2021 року він згадав про це, саме й тому викликав працівників поліції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просив задоволити їх у повному обсязі, зсилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, додатках до неї та відповіді (запереченнях) на відзив відповідача. Вказав, що 16 січня 2021 року працівниками поліції були винесені термінові заборонні приписи, на строк три доби, як щодо його матері ОСОБА_7 , так само й щодо його, обом було заборонено контактувати один з одним у будь-який спосіб. Порушення його матір`ю вимог заборонного припису полягало у тому, що вона стояла та дивилася на нього, тому він сказав, щоб вона не дивилася на нього, потім між ними сталася суперечка. У провадженні Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області наявне кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, за його заявою від 16 січня 2021 року про його побиття матір`ю ОСОБА_2 , сусідкою ОСОБА_3 та її співмешканцем на ім`я Вєталь, у якому підозру нікому не пред`явлено. На даний час відносини між ним та матір`ю ОСОБА_2 нормалізувались. Однак просить спірну постанову скасувати, оскільки він релігійна людина, буддист, а те, що працівники поліції звинуватили його у неправдивому виклику, фактично брехні, для його релігії є неприпустимим.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Строцень Т. О. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив задоволити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити як необґрунтованому та недоведеному, покликаючись на підстави, що викладені у відзиві на позо та додатках до нього.

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов задовльненю не підлягає з огляду на наступне:

16 січня 2021 року працівниками поліції було винесено Терміновий заборонний припис серії АА №137102 стосовно кривдника позивача ОСОБА_1 , згідно із яким впродовж трьох діб з 11 год. 00 хв. 16 січня по11 год. 00 хв. 19 січня 2021 року йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою його матір`ю ОСОБА_7 .

Також, 16 січня 2021 року працівниками поліції було винесено Терміновий заборонний припис серії АА № 137101 стосовно кривдника ОСОБА_2 , згідно із яким впродовж трьох діб з 11 год. 00 хв. 16 січня по 11 год. 00 хв. 19 січня 2021 року їй було заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою її сином ОСОБА_1 .

Позивач разом із матір`ю ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 .

16 січня 2021 року позивачем було здійснено виклик працівників поліції та написано заяву в органи поліції щодо побиття матір`ю ОСОБА_2 та двома особами.

17 січня 2021 року близько 11 год. 23 хв. позивач здійснив дзвінок на лінію 102 та повідомив, що його мати ОСОБА_2 порушила вимоги Термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Вказані факти сторонами не заперечувались.

Як убачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 448762 від 17 січня 2021 року - позивач ОСОБА_7 17 січня 2021 року близько 11 год. 23 хв., а саме, зателефонував на спеціальну лінію 102 та повідомив про те, що його матір ОСОБА_2 порушила вимоги Термінового заборонного припису, хоча такого факту не було.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною ст. 183 КУпАП, на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня.

Як убачається з оскаржуваної постанови вона датована 17.02. 2021р, однак як сторона позивача так само й сторона відповідача у судовому засіданні не заперечили того, що дата ухвалення оскаржуваної постанови саме 17 січня 2021 року та обставини,що викладені в ній мали місце саме 17 січня 2021 року, а вказана дата 17.02. 2021 р. є технічною опискою.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Посилаючись на незаконність винесення спірної постанови інспектором поліції, позивач вказує на те, що, причиною виклику працівників поліції 17 січня 2021 року було те, що його мати ОСОБА_7 16 січня 2021 року вчинила порушення винесеного стосовно неї Термінового заборонного припису від 16 січня 2021 року, згідно із яким їй було заборонено у будь-який спосіб впродовж трьох днів контактувати із ним.

Однак, ці обставини не знайшли свого підтвердження в результаті судового розгляду, оскільки як уже зазначено вище, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення належним чином зафіксовано матеріалами відеофіксації з місця вчинення правопорушення, долученими представником відповідача до відзиву на позов.

Зі вказаних записів вбачається, що на місці події ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що його мати ОСОБА_2 16 січня 2021 року порушила вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника, згідно якого їй було заборонено в будь-який спосіб контактувати з позивачем. З метою встановлення всіх обставин справи, працівниками поліції було вислухано пояснення матері та брата позивача, які були присутні на місці. Вони пояснили, що ОСОБА_7 жодним чином не порушує терміновий заборонний припис, що стосується будь-якого контакту з позивачем. Навпаки, саме позивачем напередодні було порушено терміновий заборонний припис стосовно його матері, вказаного сам позивач фактично й не заперечував. Згідно пояснень ОСОБА_1 було встановлено, що в день виклику патрульної поліції 17.01.2021 року з підстав порушення термінового заборонного припису стосовно нього, такого порушення не було, а було напередодні, тобто 16.01.2021 року. При цьому ОСОБА_1 стверджував, що 16.01.2021 року, коли, на його думку, саме і відбулось порушення матір`ю термінового заборонного припису він вже викликав працівників поліції, якими зафіксованв його заява.

Також, як зафіксовано на відеозаписах поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про те, що буде винесено постанову за ст. 183 КУпАП, роз`яснено ОСОБА_1 вимоги статтей 63 Конституції України та 268 КУпАП.

Усі вказані вище обставини чітко зафіксовані на відеозаписах із наданих стороною відповідача, натомість доводи позивача про зворотнє не відповідають дійсності.

Ба більше, як чітко видно на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського (11:43:21, DSJX300063_000063), сам позивач стверджує, що саме він 16 січня 2021 року порушив вимоги Термінового заборонного припису винесеного стосовно нього 16 січня 2021 року в частині заборони контактувати у будь-який спосіб із матір`ю ОСОБА_2 , оскільки, через те, що вона стояла та дивилась на нього зі своєї кімнати, він перебуваючи в коридорі квартири вступив з нею у розмову вказав їй не дивитись на нього, всупереч вимогам згадуваного Термінового заборонного припису серії АА № 137102 від 16 січня 2021 року.

З врахуванням наведених обставин стосовно всіх інших доводів ОСОБА_1 суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене, спірна постанова винесена з дотриманням вимог закону, підстави для її скасування відсутні, а тому рішення суб`єкта владних повноважень, щодо винесення останньої слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до вимог ч. ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судом при відкритті провадження було відстрочено сплату позивачем судового збору в дохід держави в розмірі 454 гривні до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 133 КАС України судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до ухваленого судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З врахуванням наведеного вище із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає до стягнення 454 гривні судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,133, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вулиця І. Котляревського, 34, м. Тернопіль, 46003, код ЄДРОПОУ 40108646) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №448762 від 17 січня 2021 року, згідно із якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дата складення судового рішення 24 червня 2022 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка