Справа № 380/6784/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6784/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання протиправними вимоги та наказу -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» (далі позивач, ТзОВ «Гал-Всесвіт») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - відповідач), у якій просить:

- визнати протиправною вимогу відповідача від 22.12.2021 № 23/Р-7-4948 щодо зобов`язання позивача у строк до 27.12.2021 добровільно демонтувати самовільно встановлені спеціальні конструкції зовнішньої реклами на фасаді будинку № 1 по пл. Двірцева в м. Львові, розміри площини рекламної конструкції 4,00 х 3,00 м (місце № 1) та 3,00 х 1,00 м (місце № 2);

- визнати протиправним і скасувати наказ відповідача від 10.02.2022 № 5-Д «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині зобов`язання комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» до 11.07.2022 виконати демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами: 4,00 х 3,00 м (місце № 1) та 3,00 х 1,00 м (місце № 2) на фасаді будинку № 1 по пл. Двірцевій в м. Львові.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2014, індексний номер 18167260, ТзОВ «Гал - Всесвіт» набуло право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1, площею 0,0247 га., кадастровий номер :01:004:0012, (цільове призначення: для обслуговування автобусної станції). Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.12.2015, індексний номер 48805289, ТзОВ «Гал - Всесвіт» набуло право власності на будівлю автостанції № 8 «Автовокзал «Двірцевий», площею 260,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1. Зазначив, що Автостанція «Автовокзал «Двірцевий»» є об`єктом транспорту, який розміщено на землі транспорту площею 0,0247 га за цільовим призначенням для обслуговування автобусної станції, яка надана у власність позивача. Вважає, що для розміщення рекламних конструкцій відповідно до положень Закону України «Про рекламу», необхідно погодження лише з власником об`єкту транспорту або уповноваженими ними органами (особами). Відтак вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а оскаржувані вимога та наказ відповідача є протиправними.

Ухвалою від 29.04.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 41862ел від 17.06.2022), у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що на виконання приписів п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 та норм Закону України «Про рекламу» розроблені Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджені Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.05.2010 № 569. Пунктом 4 цих правил визначено, що розміщення зовнішньої реклами у м. Львові проводиться виключно на підставі дозволів, що видаються робочим органом відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради. Стверджує, що контроль за додержанням Типових правил розміщення зовнішньої реклами здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. Вказав, що з урахуванням п. 46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, відповідач звернувся до позивача із вимогою від 22.12.2021 № 23/Р-7-4948 щодо усунення порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільного встановлення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на фасаді будинку № 1 по пл. Двірцевій у м. Львові. Оскільки позивачем зазначеної вимоги в добровільному порядку виконано не було, то робочий орган відповідача видав наказ від 10.01.2022 № 5-Д про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами відповідно до порядку, визначеного Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 21.05.2010 № 569. Також зазначив, що підставою для здійснення демонтажу є самовільно встановлених рекламних конструкцій є наказ від 10.01.2022 № 5-Д, який, на думку відповідача, виданий в межах наданих повноважень відповідно до встановленої процедури, а відтак виконаний у передбачений законом спосіб. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2014 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18167747 від 24.02.2014, товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ВСЕСВІТ» на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0247 га за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер: :01:004:0012. Цільове призначення для обслуговування автобусної станції. Право власності зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Колієвичем Андрієм Ігоровичем (а.с. 10).

Як слідує з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2015, позивачу на праві приватної власності належить будівля автобусної станції № 8 площею 260,2 кв. м. за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1. Право власності зареєстровано державним реєстратором Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 (а.с. 11).

Розпорядженням директора товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ВСЕСВІТ» № 7 від 11.01.2016 «Про встановлення зовнішнього екрану», у зв`язку із виробничою необхідністю інформування громадян, які користуються послугами Автостанції «Автовокзал «Двірцевий»», зобов`язано встановити на зовнішній поверхні фасаду споруди Автостанції «Автовокзал «Двірцевий»» зовнішній електронний екран (телевізор рідкокристалічний BRAVIS LED -5028 black). Контроль за виконанням цього розпорядження покладено на начальника АС «Автовокзал «Двірцевий»» Теглівця Д. М. (а.с. 12).

Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради винесено та надіслано позивачу вимогу № 23/Р-7-4948 від 22.12.2021. У вказаній вимозі встановлено порушення ТзОВ «ГАЛ-ВСЕСВІТ» вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільного встановлення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на фасаді будинку № 1 по пл. Двірцевій у м. Львові. Розміри площини рекламної конструкції 4,00 х 3,00 м. (місце № 1); - 3,00 х 1,00 м. (місце № 2). Характеристика конструкції зовнішньої реклами на фасаді будинку. Запропоновано добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію в термін до 27.12.2021, про що повідомити КП «Адміністративно-технічне управління» (79008 м. Львів а/с 1919) листом з долученням світлин місця після демонтажу. Цією вимогою також попереджено позивача, що у разі невиконання даної вимоги демонтаж буде здійснений КП «Адміністративно-технічне управління» примусово у будь-який робочий день після 27.12.2021. При цьому на ТзОВ «ГАЛ-ВСЕСВІТ» буде покладено обов`язок компенсації витрат по демонтажу та зберіганню конструкції (а.с. 5).

Вказану вимогу вручено позивачу 04.01.2022, що підтверджується трекінгом поштового відправлення за ШКІ № 270 (а.с. 6).

Керуючись п. 8.1.1 «Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові», затверджених рішенням виконкому від 21.05.2010 № 569 та п. 5.5 договорів тимчасового користування місцями, що перебувають в комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, подання КП «Адміністративно-технічне управління», враховуючи не виконання вимог департаменту економічного розвитку щодо добровільного демонтажу цих конструкцій, відповідачем прийнято наказ № 5-Д від 10.01.2022 «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами». Так, вказаним документом наказано КП «Адміністративно-технічне управління» до 11.07.2021 демонтувати самовільно встановлені конструкції зовнішньої реклами, розміщені, зокрема, за адресою: вул. Двірцева пл. 1 на фасаді будинку 4 х 3 м (М-1), вул. Двірцева пл. 1 на фасаді будинку 3 х 1 м (М-2) (а.с. 7).

Листом № 1 від 26.01.2022 позивач надіслав відповідачу заперечення на вимогу № 23/Р-7-4948 від 22.12.2021. В обґрунтування такого вказав, що розміщений позивачем вид реклами є рекламою на транспорті. Зазначив, що для розміщення такої реклами потрібне лише погодження з власником об`єктів транспорту або уповноваженими ними органами. Звернув увагу, що оскільки ТзОВ «ГАЛ-ВСЕСВІТ» є власником будівлі автостанції та земельної ділянки, на якій така розташована, то в силу положень ст. 18 Закону України «Про рекламу» для розміщеної позивачем реклами дозвіл органів місцевого самоврядування не вимагається. З огляду на викладене, заперечив в повному обсязі проти задоволення вимоги № 23/Р-7-4948 від 22.12.2021 (а.с. 8-9).

Позивач не погодився із оскаржуваними вимогою та наказом відповідача, відтак звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР (далі Закон № 270/96-ВР) визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Стаття 1 Закону № 270/96-ВР містить визначення термінів, зокрема:

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

реклама на транспорті - це реклама, що розміщується на території підприємств транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену.

Розміщення зовнішньої реклами регламентовано, зокрема, положеннями статті 16 Закону № 270/96-ВР та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила № 2067).

Частиною першою статі 16 Закону № 270/96-ВР передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Водночас за правилами частин першої - третьої статті 18 Закону № 270/96-ВР розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об`єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). При погодженні розміщення реклами на транспорті втручання у форму та зміст реклами забороняється. Розміщення реклами на транспорті повинно відповідати вимогам безпеки та правил дорожнього руху. За умови розміщення реклами на транспорті з дотриманням вимог безпеки і правил дорожнього руху забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів щодо розміщення реклами.

Отже, реклама на транспорті є окремим видом реклами і має певні відмінності від інших видів, зокрема, від зовнішньої реклами, та має окремий порядок регулювання. Для розміщення реклами на транспорті дозвіл виконавчого комітету органу місцевого самоврядування не потрібен, необхідне лише погодження з власником об`єктів транспорту або уповноваженими ним органами. Крім того, така реклама розміщується: на зовнішніх та внутрішніх поверхнях транспортних засобів; на зовнішніх та внутрішніх поверхнях споруд підприємств транспорту загального користування; на території підприємств транспорту.

Правові, економічні, організаційні та соціальні основи діяльності транспорту визначає Закон України «Про транспорт» від 10.11.1994 № 232/94-ВР, статтею 11 якого передбачено, що землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту.

Законом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту є Закон України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Згідно із статтею 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний транспорт - галузь транспорту, яка забезпечує задоволення потреб населення та суспільного виробництва у перевезеннях пасажирів та вантажів автомобільними транспортними засобами.

Автостанція - споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під`їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів.

Відповідно до статті 4 Закону № 2344-ІІІ автомобільний транспорт використовує землі транспорту та інші землі відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 71 Земельного кодексу України до земель автомобільного транспорту належать землі під спорудами та устаткуванням енергетичного, гаражного і паливороздавального господарства, автовокзалами, автостанціями, лінійними виробничими спорудами, службово-технічними будівлями, станціями технічного обслуговування, автозаправними станціями, автотранспортними, транспортно-експедиційними підприємствами, авторемонтними заводами, базами, вантажними дворами, майданчиками контейнерними та для перечеплення, службовими та культурно-побутовими будівлями й іншими об`єктами, що забезпечують роботу автомобільного транспорту.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що розміщення спеціальних рекламних конструкцій, зокрема на об`єктах автомобільного транспорту та території автостанції, є розміщенням реклами на транспорті, а тому не потребує отримання у виконавчому органі місцевого самоврядування дозволу із застосуванням механізму, визначеного порядком, встановленим виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до Типових правил № 2067, оскільки дія цих правил на спірні правовідносини не поширюється.

Враховуючи той факт, що товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ВСЕСВІТ» на праві приватної власності володіє земельною ділянкою площею 0,0247 га за адресою: м. Львів, площа Двірцева, земельна ділянка 1; кадастровий номер: :01:004:0012 (цільове призначення для обслуговування автобусної станції) та будівлею автобусної станції № 8 площею 260,2 кв. м. за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1, суд доходить висновку, що позивач не потребує отримання дозволу у виконавчого органу Львівської міської ради. Суд зазначає, що позивач наділений правом розміщувати рекламу, зокрема, на фасаді будівлі автостанції на власний розсуд, з урахуванням вимог до реклами, встановлених статтею 8 Закону № 270/96-ВР.

Аналогічний висновок про відсутність обов`язку в отриманні дозволу на розміщення зовнішньої реклами на об`єктах залізничного транспорту та території залізниці, а також про те, що розміщення спеціальних рекламних конструкцій, зокрема на об`єктах залізничного транспорту та території залізниці, є розміщенням реклами на транспорті, не потребує отримання у виконавчому органі місцевого самоврядування дозволу, викладений у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 461/8179/16-а, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивачем правомірно розміщено рекламні конструкції, які були визнані відповідачем самовільно встановленими.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача та вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визнання протиправною вимоги відповідача від 22.12.2021 № 23/Р-7-4948 та наказу відповідача від 10.02.2022 № 5-Д «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині зобов`язання комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» до 11.07.2022 виконати демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт»: 4,00 х 3,00 м (місце № 1) та 3,00 х 1,00 м (місце № 2) на фасаді будинку за адресою по пл. Двірцевій 1 в м. Львові.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Ураховуючи те, що відповідачем не дотримано зазначених критеріїв при перевірці дій позивача, такі дії, та акти, прийняті внаслідок вчинення вказаних дій, не можуть вважатись правомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» (79024 м. Львів вул. Пластова 10; код за ) до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008 м. Львів пл. Ринок 1; код за ) про визнання протиправними вимоги та наказу задовольнити.

2. Визнати протиправною вимогу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 22.12.2021 № 23/Р-7-4948.

3. Визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 10.02.2022 № 5-Д «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині зобов`язання комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» до 11.07.2022 виконати демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт»: 4,00 х 3,00 м (місце № 1) та 3,00 х 1,00 м (місце № 2) на фасаді будинку за адресою по пл. Двірцевій 1 в м. Львові.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур