Справа № 640/4087/20
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

м. Київ

справа № 640/4087/20

адміністративне провадження № К/9901/10196/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 640/4087/20

за адміністративним позовом Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V.) «Тегра Україна ЛТД» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва (суддя: Т. П. Балась) від 28 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: В. О. Аліменко, А. Ю. Кучма, Л. В. Бєлова) від 16 лютого 2021 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. Дочірнє підприємство закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V.) «Тегра Україна ЛТД» (далі - позивач або «Тегра Україна ЛТД») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач, податковий/контролюючий орган або скаржник), у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 13 серпня 2020 року, просило:

- визнати бездіяльність ГУ ДПС у м. Києві, яка виражається у невчиненні дій, спрямованих на повернення на поточний рахунок позивача суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 2 516 426, 15 гривень протиправною;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві здійснити всі дії, передбачені чинним законодавством України, спрямовані на повернення на поточний рахунок позивача суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 2 516 426,15 гривень, в тому числі, але не обмежуючись:

- підготувати висновок про повернення з відповідного бюджету на поточний рахунок позивача суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 2 516 426, 15 гривень;

- подати висновок про повернення з відповідного бюджету на поточний рахунок позивача суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 2 516 426,15 гривень для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- застосувати до ГУ ДПС у м. Києві засоби судового контролю, а саме: зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві подати звіт про виконання судового рішення, встановити Головному управління державної податкової служби у місті Києві строк для подання звіт про виконання судового рішення.

2. Позов обґрунтовано тим, що податковим органом протиправно не вчинено дій, спрямованих на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов`язань, у зв`язку із тим, що за позивачем обліковується сума надмірно сплачених коштів в розмірі 2 516 426,15 грн. з податку на прибуток, що підлягають поверненню позивачу з відповідного бюджету згідно зі статтею 43 Податкового кодексу України.

3. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у місті Києві, яка виражається у не вчиненні дій, спрямованих на повернення на поточний рахунок Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 2 516 426,15 гривень;

Зобов`язано ГУ ДПС у місті Києві здійснити всі дії, передбачені чинним законодавством України, спрямовані на повернення на поточний рахунок Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 2 516 426,15 гривень, а саме:

- підготувати та подати для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення з відповідного бюджету на поточний рахунок Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 2 516 426,15 гривень.

Стягнуто на користь Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у місті Києві судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 гривень.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 22 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій ГУ ДПС у м. Києві просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та прийняти нове рішення, яким у задоволення позову відмовити.

5. Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 640/4087/20, установлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. 30 листопада 2021 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання про заміну відповідача у справі - ГУ ДПС у м. Києві на належного відповідача - ГУ ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (ЄДРПОУ ВП:44116011).

Розглянувши зазначене клопотання та враховуючи реформування податкової системи і реорганізацію податкових органів, Верховний Суд в порядку, встановленому статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допускає заміну відповідача - ГУ ДПС у м. Києві на правонаступника - ГУ ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (ЄДРПОУ ВП:44116011).

7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.

8. Письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її подальшого розгляду по суті.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Дочірнє підприємство закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V.) «Тегра Україна ЛТД» як юридична особа зареєстроване 28 липня 1997 року (номер запису: 0009873), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

10. Згідно витягу з інтегрованої картки платника податків - «Тегра Україна ЛТД» станом на 31 грудня 2019 року у нього обліковується переплата у розмірі 2 516 426,15 грн., яка виникла за наслідками подання позивачем податкових декларацій з податку на прибуток, у яких задекларовано зменшення податку на прибуток за попередній звітній період, зокрема:

05 травня 2016 року «Тегра Україна ЛТД» було подано податкову декларацію з податку на прибуток з додатками за І квартал 2016 року, у якій сума податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду (ряд. 19 декларації) становить 2 530 608,00 грн., яка відображена в інтегрованій картці за платежем 85 20 травня 2016 року за кодом операції 179.

У поданій 09 серпня 2016 року «Тегра Україна ЛТД» податковій декларації з податку на прибуток за півріччя 2016 року (наростаючим підсумком) у ряд.19 звітності відображена сума податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду, з мінусом 408 798,00 грн., облікована в інтегрованій картці 19 серпня 2016 року за кодом операції 17А зі знаком «мінус» 408 798,00 грн.

У поданій 09 листопада 2016 року «Тегра Україна ЛТД» податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2016 року (наростаючим підсумком), з врахуванням уточнюючого розрахунку направленого до контролюючого органу 16 листопада 2016 року, у ряд.19 звітності відображена сума податку на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду, з мінусом 756 197,00 грн., облікована в інтегрованій картці 19 листопада 2016 року за кодом операції 17А зі знаком «мінус» 756 197,00 грн.

11. 09 лютого 2017 року «Тегра Україна ЛТД» було направлено підсумкову декларацію з податку на прибуток (наростаючим підсумком) за 2016 календарний (звітний, податковий) рік, у ряд.19 якої відображена сума податку на прибуток зі знаком мінус у розмірі 1 369 399,00 грн., яка облікована в інтегрованій картці 19 лютого 2017 року за кодом операції 17Е зі знаком «мінус» 1 369 99,00 грн.

12. Суми податкових зобов`язань з податку на прибуток, які в інтегрованій картці платника податків обліковуються як надміру сплачені грошові зобов`язання, були перераховані позивачем до Державного бюджету України на загальну суму 2 532 182,00 грн., згідно платіжних доручень від 11 березня 2015 року № 8108 на суму 495 500,00 грн., від 28 квітня 2015 року № 8712 на суму 5 670,00 грн., від 18 травня 2016 року № 13939 на суму 5 000,00 грн., від 20 травня 2016 року № 13963 на суму 1 894 005,00 грн., від 29 червня 2016 року № 14423 на суму 132 007,00 грн.

13. 29 січня 2020 року «Тегра Україна ЛТД» звернулося із заявою до відповідача із заявою № 22/01 від 28 січня 2020 року про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 2 516 426,15 грн.

14. 04 лютого 2020 року податковий орган листом № 20419/10/26-15-04-04-11 повідомило, що переплата з податку на прибуток в сумі 2 516 426,15, що виникла в результаті зменшення по декларації потребує підтвердження визначення "надміру сплачені грошові зобов`язання", що можливо здійснити під час проведення контрольно-перевірочних заходів. Крім того, в листі зазначено, що переплата в сумі 1 137 517,57 грн. виникла понад 1095 днів, а повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток, що перевищує строки визначені ст. 102 Податкового кодексу є неможливим.

15. Не погоджуючись з бездіяльністю контролюючого органу щодо повернення надміру сплачених коштів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач право на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань виникло у позивача саме після подання підсумкової податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік.

17. Разом з тим, судами зазначено, що переплата податку на прибуток підприємств у «Тегра Україна ЛТД» на загальну суму 2 516 426,15 грн. утворилася 09 лютого 2017 року, за наслідками подання 09 лютого 2017 року підсумкової (наростаючим підсумком) податкової декларації за звітний податковий період 2016 рік, яка прийнята податковим органом у той же день, із заявою про повернення надміру сплачених коштів позивач звернувся до контролюючого органу 29 січня 2020 року, тобто в межах строку 1095 днів.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

19. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктом 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

20. Скаржник вважав за необхідним зазначити, що суди помилково дійшли висновку, що переплата з податку на прибуток на загальну суму 2 516 426,15 грн. утворилася у позивача 09 лютого 2017 року, за наслідками подання 09 лютого 2017 року підсумкової (наростаючим підсумком) податкової декларації за звітний податковий період 2016 рік, оскільки, це не відповідає дійсності, фактичним обставинам справи, спростовується наявними у справі доказами.

21. ГУ ДПС у м. Києві просить суд звернути увагу на те, що при винесенні постанови у даній справі, судом апеляційної інстанції здійснено посилання на висновок Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який викладено у постанові від 18 червня 2019 року у справі № 826/3490/18.

22. Проте, як скаржник вважає, що аналіз обставин справи № 826/3490/18 та аналіз обставин даної справи свідчить про те, що правові відносини та фактичні обставини у справі, посилання на яку зробив суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення на користь платника податку (справа № 826/3490/18) не є подібними з правовідносинами і фактичними обставинами даної справи. Оскільки, висновки суду у справі № 826/3490/18 обґрунтовані тим, що «право на повернення переплати виникло у позивача саме після подання підсумкової податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, з 29 вересня 2015 року, коли задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування (збиток) з податку на прибуток підприємств в сумі 516 119 399 грн.» Отже, відлік 1095-денного строку на подання зави про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань пов`язано з датою, коли задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування (збиток).

23. При цьому, судом не взято до уваги те, що саме за підсумками господарської діяльності позивача за півріччя 2016 року, за три квартали 2016 року позивач отримав від`ємне значення об`єкта оподаткування, що й зумовило виникнення переплати (оскільки діяльність за І квартал була прибутковою, визначене в декларації грошове зобов`язання з податку на прибуток було сплачене у встановлений строк), що призвело до помилкових висновків суду, що не відповідають фактичним обставинам справи, а також позиції ВС щодо дати виникнення переплати у разі отримання від`ємного значення об`єкта оподаткування, викладеній у судовому рішенні від 18 червня 2019 року у справі № 826/3490/18. Отже, вищенаведене свідчить про необхідність відступлення від правової позиції Верховного Суду, на яку зробив посилання суд апеляційної інстанції по даній справі у постанові від 16 лютого 2021 року.

24. Висновки суду про виникнення усієї суми переплати (2 516 426,15 грн.) 09 лютого 2017 року, саме за наслідками подання річної декларації за 2016 рік, не відповідають положенням та вимогам Податкового кодексу України, а саме пункту 137.4, пункту 137.5 статті 137 Податкового кодексу України і обставинам справи № 826/3490/18, на яку робить посилання суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи.

25. Крім того, судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки тому, що відмова контролюючого органу в поверненні іншої частини переплати у розмірі 1 378 908,58 грн. обґрунтована необхідністю проведення контрольно-перевірочних заходів, таке обґрунтування відповідає Податкового кодексу України.

26. При цьому, судом апеляційної інстанції при розгляді справи не було враховано той факт, що контролюючим органом 25 квітня 2019 року було розпочато документальну планову виїзну перевірку позивача, якою охоплено період, за який платником податків задекларовано зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток, а саме з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, та за результатами якої можливо буде підтвердити/спростувати наявність у позивача надміру сплачених грошових зобов`язань у сумі, що була ним задекларована та заявлена до повернення.

27. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення Податкового кодексу України, зокрема, визначення надміру сплачених грошових зобов`язань, та умов для їх повернення, встановлених статті 43 Податкового кодексу України з урахуванням строків, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог є помилковими і прийняті за неправильного застосування судами норм матеріального права

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходить з такого.

29. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30. Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

31. Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право: на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

32. Стаття 43 ПК України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

33. Пунктом 43.1 вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

34. За правилами пункту 43.2. цієї ж статті у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

35. Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

36. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (пункт 43.4. статті 43 ПК України).

37. Згідно з пунктом 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

38. За приписами пункту 102.5 статті 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

39. Зміст вказаних норм дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України. За наслідками подання відповідної заяви орган ДФС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних ДФС відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).

40. Аналогічний правовий висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 18 червня 2019 року (справа № 826/3490/18), від 13 червня 2019 року (справа № 812/1017/16), від 11 червня 2019 року (справа № 826/8802/16), від 5 березня 2019 року (справа № 814/3233/15), від 28 лютого 2019 року (справа № 805/1218/16-а), від 5 лютого 2019 року (справа № 826/7672/17).

41. Враховуючи, що за позивачем обліковуються надміру сплачені грошові зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток, наявність яких підтверджена матеріалами справи, для повернення яких позивач подав письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідач безпідставно не виконав покладений на нього статтею 43 ПК України обов`язок, оскільки не підготував висновку про повернення означених коштів та не подав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

42. Наявність у позивача податкового боргу перед бюджетом судами попередніх інстанції не встановлено.

43. У постановах Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 826/3490/18 та від 27 квітня 2020 року у справі № 640/7371/19 сформовано висновок відповідно до якого датою виникнення надміру сплаченої суми в розумінні пункту 43.3 статті 43 ПК України вважається саме дата подання податкової декларації за звітний період, а не дата фактичного перерахування авансових внесків до Державного бюджету (дата відповідних платіжних доручень).

44. Колегія суддів враховує такі висновки Верховного Суду і не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

45. На підставі викладеного, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що право на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань виникло у позивача саме після подання підсумкової податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік, оскільки лише після подання останньої сплачені авансові внески отримали статус надміру сплачених грошових зобов`язань.

46. А тому, довід контролюючого органу щодо пропуск позивачем 1095-денного строку на подання відповідної заяви з дня виникнення переплати було правомірно відхилено судами, оскільки переплата податку на прибуток підприємств у «Тегра Україна ЛТД» на загальну суму 2 516 426,15 грн. утворилася 09 лютого 2017 року, за наслідками подання 09 лютого 2017 року підсумкової (наростаючим підсумком) податкової декларації за звітний податковий період 2016 рік. та прийнята податковим органом у той же день, а із заявою про повернення надміру сплачених коштів позивач звернувся до контролюючого органу 29 січня 2020 року, що вказує на дотримання позивачем 1095-денного строку для повернення надміру сплачених коштів..

47. Крім того, твердження відповідача про необхідність проведення контрольно-перевірочних заходів для повернення суми надміру сплаченого грошового зобов`язання судом касаційної інстанції визнано необґрунтованими, з огляду на те, що норми чинного законодавства не ставлять передумовою для надання відповідного висновку про перерахування помилково або надміру сплачених до бюджету коштів обов`язкового проведення документальної перевірки.

48. Так, у постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 826/16004/17 Верховним Судом зауважено, що ухваленню відповідного висновку (про повернення надміру сплачених коштів) має передувати перевірка поданої платником заяви про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, яка, в розумінні податкового законодавства, не є податковою перевіркою в значенні статті 75 ПК України.

49. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що у позивача наявне право на повернення сум надмірно сплаченого податку на прибуток і заяву про повернення таких коштів позивачем подано з дотриманням установленого строку.

50. В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень Позивач стверджує про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

51. Верховний Суд звертає увагу на те, що Конституцією України (статті 8, 129 та 147) гарантовано визнання та застосування в Україні принципу верховенства права. При цьому, загальновизнано, що його базовим елементом є принцип правової визначеності, який, крім іншого, означає стабільність та єдність судової практики, а також можливість відступу судом від своєї попередньої правової позиції лише за наявності вагомих підстав.

52. Єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики (пункт 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

53. Слід зазначити, що єдність судової практики відіграє надважливу роль у забезпеченні однакового правозастосування в адміністративному судочинстві, що сприяє правовій визначеності та передбачуваності стосовно вирішення спірних ситуацій для учасників судового процесу.

54. За змістом частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

55. У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom"), заява № 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

56. Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.

57. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання.

58. Сформульовані Верховним Судом висновки з цього питання правильно застосовані судами попередніх інстанцій у справі, що переглядається. Заявником касаційної скарги, своєю чергою, переконливо не обґрунтовано необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду, яка була застосована судами. Доводи й аргументи заявника касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.

59. Відповідач у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у справі, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, проте це знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою статті 341 КАС України.

60. Разом з тим, Суд зазначає, що доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 9 КАС України.

61. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

62. Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача у справі - ГУ ДПС у м. Києві на правонаступника - ГУ ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (ЄДРПОУ ВП:44116011).

Касаційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 640/4087/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов