Справа № 359/4605/21
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Костенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, заступник командира роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції Друзенко В.Б. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року адвокат Білик Г.І. в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову серії ЕАН №3958661 від 23.03.2021 року, стягнути витрати пов`язані з правничою допомогою та сплачений судовий збір.

В адміністративному позові, окрім іншого, представник просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови, поважність причини пропуску якого обґрунтовує тим, що в суді апеляційної інстанції проводився розгляд справи про скасування постанови Бориспільського міськрайонного суду від 05 березня 2021, якою його було притягнуто до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП, яка в свою чергу стала підставою для винесення інспектором поліції постанови про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

На обґрунтування доводів зазначив в адміністративному позові, представник позивача зазначає, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2021 року у адміністративній управі №359/102/21, ОСОБА_1 , було визнано винним у тому, що він 01 січня 2021 року о 04 годині 07 хвилин в м. Борисполі по вул. Європейській, 6 керував автомобілем Опель Астра з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. 22 березня 2021 року ОСОБА_1 та захиснику стало відомо, що адміністративна справа, незважаючи на клопотання захисника, без участі ОСОБА_1 та участі захисника була розглянута суддею та ухвалено постанову. 23 березня 2021 року постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2021 року у адміністративній справі №359/102/21 була оскаржена до Київського апеляційного суду.

В цей же день ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності заступником командира роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1а ПДР - керування транспортним засобом, яка позбавлена права керування транспортним засобом на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2021 року.

11 травня 2021 року постановою Київського апеляційного суду постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2021 року у адміністративній справі №359/102/21, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП скасовано, а провадження у справі щодо нього закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також вказав, що позивачу не було відомо про прийняте відносно нього рішення Бориспільського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, адже копію зазначеного рішення суду він не отримував, дізнався про винесене рішення лише в під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та того самого дня звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду. Результатом розгляду скарги стало скасування постанови Бориспільського міськрайонного суду та закриття справи у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому за вказаних обставин притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП вважає неправомірним.

Ухвалою судді від 02 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник заступника командира роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Друзенко В.Б. та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, у доданому відзиві представник просила позовну заяву ОСОБА_1 до БПП в м. Бориспіль УПП у Київський області ДПП, залишити без розгляду, у зв`язку з пропущенням строків звернення позивача до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Представник позивача просить поновити строк на оскарження постанови серії ЕАН №3958661 від 23 березня 2021 року.

Згідно ст. 289 КУПАП України постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її постановлення. У разі пропущення строку з поважних причин даний строк може бути поновлений.

Суд вважає, що доводи представника позивача в обґрунтування поновлення йому строку на звернення до суду з адміністративним позовом є вмотивованими і такими, що заслуговують на увагу. Встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за оскаржуваною постановою, слугувала постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2021 року, про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 11.05.2021 року. Оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду, в суді апеляційної інстанції потребувала значного часу, тому позивач не мав підстави для звернення до суду першої інстанції з позовною заявою про скасування постанови серії ЕАН №3958661 від 23 березня 2021 року, про притягнення його за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на оскарження постанови інспектора поліції, суд вважає за можливе клопотання представника задовольнити та поновити строк на оскарження постанови.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2021 року, ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.5).

Постановою Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, поновлено строк на апеляційне оскарження постанови та постанову Бориспільського районного суду Київської області від 5 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасовано, а провадження у справі щодо нього - закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу (а.с.6-8).

Заступником командира роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Друзенко В.Б. 23 березня 2021 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3958661 (а.с.4).

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

З постанови слідує, що 23.03.2021 року о 09 год 10 хв., водій ОСОБА_1 в с. Гнідин Бориспільського району Київської області по вул. Кравченка 41-Б, керував автомобілем «OPEL» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування транспортними засабами постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2021 року, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Положення ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 291 КУпАП - постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Як слідує з матеріалів справи, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2021 року, була оскаржено до суду апеляційної інстанції. Так, постановою Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу. Дана постанова суду набрала законної сили негайно після її винесення.

Постанова про закриття провадження у справі про притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили, виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заступником командира роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Друзенко В.Б. не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на належні та допустимі докази та наявність вини в діях ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП. Відповідачем протилежне не доведено, а, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про сплату від 26.05.2021 року.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Позивачем до суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано лише квитанцію № 2027377 серії 03ААВ. Згідно наданого розрахунку судових витрат, заявлена позивачем сума до стягнення на правову допомогу становить 15 000 грн. Матеріали адміністративної справи не містять договора про надання правової допомоги, детального опису робіт (послуг), наданих представником позивача Біликом Г.І., в ході розгляду даної адміністративної справи.

Крім цього, на переконання суду, заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень не є співмірною, зокрема зі складністю справи та виконаною роботою.

Тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 134-135, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, заступник командира роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції Друзенко В.Б. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову ЕАН №3958661 від 23.03.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, у вигляді спеченого судового збору у розмірі 454 гривні ( чотириста п`ятдесят чотири) 00 коп.

В іншій частині вимог залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.