Справа № 380/17421/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

справа №380/17421/21

провадження № П/380/17628/21

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Кедик М.В. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування попередження та припису, -

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням Держпраці у Львівській області попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН;

- визнати протиправним та скасувати прийнятий Головним управлінням Держпраці у Львівській області припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П.

Ухвалою судді від 12.10.2021 суддя відкрила загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 11.05.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головне управління Держпраці у Львівській області на підставі акта інспекційного відвідування № ЛВ12063/1451/АВ, складеного 14.09.2021 за результатами проведеного позапланового державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці (далі також акт інспекційного відвідування), прийняло наступні рішення: 1) попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН від 14.09.2021; 2) припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П від 14.09.2021. Позивач не погоджується з прийнятими відповідачем попередженням та приписом, уважає їх незаконними та такими, що їх належить скасувати. Вказує, що орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). Чинне законодавство наділяє Держпрацю України та її територіальні органи правом здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю лише фізичними особами-підприємцями, що використовують найману працю. Позивач у своїй діяльності не використовує найману працю, відповідно, на його думку, відповідач не є органом, уповноваженим законом, на проведення у нього заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Стверджує, що відповідач провів позаплановий захід державного контролю без присутності позивача чи його уповноваженої особи, не вносив запису до журналу реєстрації заходів державного нагляду, який веде позивач за місцем здійснення господарської діяльності. Зазначеними діями відповідач порушив права позивача, гарантовані йому статтею 10 Закону № 877. Позивач зазначає, що позаплановий захід державного контролю був проведений відповідачем без інформування суб`єкта господарювання про факт його проведення, без забезпечення присутності такого суб`єкта господарювання, що перевіряється чи його уповноваженої особи, що є грубим порушенням порядку проведення заходу державного контролю.

У акті перевірки відсутні будь-які записи щодо вчинення позивачем перешкод посадовим особам відповідача під час проведення заходу державного контролю, а тому у відповідача не було правових підстав для надіслання акту інспекційного відвідування, припису та попередження у поштовому відправленні. Вказує, що чинне на час проведення заходу законодавство зобов`язувало відповідача скласти акт саме у останній день проведення заходу державного контролю. Жодних правових приписів щодо можливості скорочення строку проведення такого заходу законодавство не містило. Вказує, що у нього жодного разу не було претензій щодо якості та обсягу надання йому послуг, про що свідчать підписані акти приймання-передачі наданих послуг. Також посилається на відсутність у відповідача будь-яких доказів, що саме він як фізична особа-підприємець залучав до виконання роботи будь-яких фізичних осіб, а також, що між ним та такими фізичними особами взагалі існували будь-які відносини. Вказує. що опис порушень у акті перевірки, предметом якої є перевірка оформлення трудових відносин, є протиправним, оскільки дослідження таких питань не входило до предмету перевірки.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 01.12.2021 (вх. № 89283), у якому зазначає, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що позивач залучав до роботи працівників без оформлення трудових відносин. Вказує, що правомірно та за наявності передбачених чинним законодавством підстав призначив позаплановий захід зі здійснення державного контролю. Вказує, що твердження позивача про те, що йому не було відомо про проведення у нього заходу державного контролю спростовується самим позивачем, коли у позовній заяві зазначається про те, що 15.09.2021 уповноважена особа ОСОБА_2 зверталася із письмовим запитом про надання копії направлення на проведення заходу державного контролю. Зазначає, що у зв`язку із неможливістю особистого вручення акта та припису, що полягала у відсутності позивача за фактичним здійсненням підприємницької діяльності, акт, припис та попередження складено одночасно у трьох примірниках. Два примірники 15.09.2021 надіслано об`єкту відвідування за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку із ненадходженням протягом семи робочих днів після відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акту та припису інспектором праці було складено акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надіслано об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вказує, що у зв`язку із виявленими порушеннями та ненадходженнями зауважень до акта інспектором було правомірно винесено оскаржений припис.

Позивач подав відповідь на відзив від 22.02.2022 (вх. 16578), у якій додатково, крім аргументів, наведених у позовній заяві, зазначає про те, що відповідачем не надано доказів, кому саме під час проведення у нього заходу державного контролю надавалася копія направлення на перевірку, а також, чи позивач або ж його уповноважена особа були присутні під час його проведення. Відповідачем не долучено до відзиву жодного доказу, який би підтверджував факт неможливості вручення позивачу для ознайомлення акту інспекційного відвідування. Усі подальші дії посадової особи відповідача щодо направлення акту інспекційного відвідування, попередження та припису за допомогою поштового відправлення, а також складення акту про відмову від підпису є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного на той час законодавства.

Щодо долучених представником відповідача до відзиву на позовну заяву відеозаписів позивач вказує, що у відзиві на позовну заяву відповідач не обґрунтовує, яким саме нормативно-правовим актом регламентовано спосіб проведення відеофіксації. Із наданого відповідачем відзиву неможливо встановити, чи перебувають на балансі відповідача засоби відеотехніки, їх кількість, найменування тощо.

Позивач подав заяву від 15.06.2022 (вх. № 41344) про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд дійшов висновку про те, що матеріли адміністративної справи чітко відображають правові позиції учасників справи, їхні доводи і обґрунтування є як у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, а тому є достатніми для вирішення справи по суті. Неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 18.04.2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Основний вид економічної діяльності: 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до Доповідної записки від 06.09.2021 № 5868/1 заступника начальника управління начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерби висловлено пропозицію провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин. Проведення інспекційного відвідування доручено в період з 06.09.2021 по 17.09.2021 інспекторам праці, перелік яких наведений у Доповідній записці.

На підставі вказаної Доповідної записки 06.09.2021 № 5868/1 Головним управлінням Держпраці у Львівській області 06.09.2021 винесено наказ № 1308-П Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яким наказано провести позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 . Позаплановий захід державного контролю провести з 06 вересня по 17 вересня 2021 року.

Головним управлінням Держпраці у Львівській області 06.09.2021 на підставі наказу від 06.09.2021 № 1308-П відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 видано направлення № 1301 для проведення позапланового заходу здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 . Строк здійснення заходу: з 06 вересня по 17 вересня 2021 року.

З 13 год. 10 хв. 06.09.2021 по 08 год. 40 хв. 14.09.2021 посадовими особами Головного управлінням Держпраці у Львівській області на підставі наказу від 06.09.2021 № 1308-П та направлення від 06.09.2021 № 1301 проведено позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин.

За результатами проведеного позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування складено акт від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ.

Зазначеним актом встановлено порушення позивачем частини 1 статті 21, частини 4 статті 24 КЗпП України та абзацу 1 Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В акті зазначено про те, що у зв`язку з неможливістю особистого вручення два примірники акта скеровано поштою (номер поштового відправлення 774).

На підставі акта інспекційного відвідування від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено:

- припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути порушення вимог частини 1 статті 21, частини 4 статті 24 КЗпП України, Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

- попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН, яким повідомлено ФОП ОСОБА_1 про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в процесі інспекційного відвідування.

Вважаючи протиправними попередження та припис позивач звернувся із даним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності оскаржених позивачем припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН, винесених Головним управлінням Держпраці у Львівській області.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення № 96).

Згідно із пунктом 1 Положення № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно із підпунктами 6, 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Управління Держпраці наділено контролюючими функціями за дотриманням роботодавцями законодавства про працю.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною четвертою статті 24 КЗпП України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення. До юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 від Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг;

на паперових носіях разом з копією в електронній формі;

на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Оцінюючи викладені позивачем у позовній заяві аргументи щодо порушення відповідачем процедури проведення заходу державного контролю, а також відсутності у позивача порушень законодавства про працю, описаних в акті інспекційного відвідування, суд зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2018 у справі № 804/2956/17 дійшов висновку, що, даючи оцінку рішенню посадової особи територіального органу Держпраці за наслідками перевірки, окрім правомірності, власне вимог цього рішення (з огляду на правовий статус Держпраці та її територіальних органів), важливим є з`ясувати, серед іншого, дотримання процедури проведення цієї позапланової перевірки. У такому контексті слід зважити на те, на якій підставі призначено цю перевірку, що було предметом перевірки, чи оформлено відповідні документи на проведення позапланової перевірки, чи ознайомлений суб`єкт господарювання про проведення позапланової перевірки з її предметом. Тобто, з`ясування дотримання процедури проведення перевірки (інспекційного відвідування) є важливим питанням в аналогічних спорах та передує вирішенню спору по суті встановлених органом Держпраці правопорушень.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності з`ясування судом дотримання процедури проведення перевірки (інспекційного відвідування) також підтримана Верховним Судом у постановах від 07.06.2021 у справі № 520/1814/19, від 04.08.2021 року у справі № 814/409/18 та від 08.12.2021 у справі № 460/718/19.

Щодо доводів позивача про те, що у своїй підприємницькій діяльності він не використовує найману працю, а тому відповідач не є органом, уповноваженим законом, на проведення у нього заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 259 КЗпП України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю.

Водночас чинне законодавство України надає право фізичній особі-підприємцю здійснювати підприємницьку діяльність як з використанням так і без використання найманої праці.

У Доповідній записці від 06.09.2021 № 5868/1 заступника начальника управління начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерби, яка є підставою для видання наказу від 06.09.2021 № 1308-П про проведення позапланового заходу державного контролю позивача, зазначено про залучення ФОП ОСОБА_1 працівників до роботи.

Враховуючи відомості, які зазначені у вказаній Доповідній записці, Головне управління Держпраці у Львівській області як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в силу вимог частини першої статті 259 КЗпП України є органом, уповноваженим законом, на проведення у позивача заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Суд зазначає, що вже у процесі проведення заходу державного контролю може виявитися, що фізична особа-підприємець не використовує найману працю, однак до початку проведення такого заходу контролю іншого механізму спростування відомостей про використання/невикористання суб`єктом господарювання найманої праці чинним законодавством не передбачено.

У зв`язку з цим, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо того відповідач не є органом, уповноваженим законом, на проведення у нього заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Щодо доводів позивача про відсутність підстав для проведення заходу державного контролю суд зазначає таке.

Спеціальним законом, який відповідно до частини 5 статті 2 Закону № 877 повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення є Кодекс законів про працю України, зокрема, Глава XVIII Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю.

На виконання частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 823, який, згідно з його пунктом 1 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування)

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823 підставою для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Суд встановив, що 06.09.2021 заступник начальника управління начальник відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерба скерувала на ім`я начальника Головного управління Держпраці у Львівській області О. Вільхової Доповідну записку № 5868/1 з пропозицією провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823.

На підставі вказаної Доповідної записки Головним управлінням Держпраці у Львівській області 06.09.2021 винесено наказ № 1308-П Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Зі змісту Доповідної записки від 06.09.2021 № 5868/1 вбачається, що Інспекторами праці ГУ Держпраці у Львівській області проводиться захід державного контролю за додержанням законодавства про працю відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності у приватному підприємстві Мережа-Сервіс-Львів (мережа магазинів Близенько). У ході даного заходу за адресою: АДРЕСА_1 , у магазині Близенько встановлено, що діяльність за вказаною адресою також здійснює ФОП ОСОБА_1 , який залучає до роботи працівників без оформлення трудових відносин. За даними ПФУ у ФОП ОСОБА_1 відсутні застраховані особи, що зумовлює необхідність проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Отже, з урахуванням положень підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 та наданої відповідачу інформації від заступника начальника управління начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерби, викладеній у Доповідній записці від 06.09.2021 № 5868/1, у Головного управління Держпраці у Львівській області були підстави для проведення позапланового заходу державного контролю у позивача.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02 2022 у справі № 420/401/20.

У зв`язку з цим, суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність підстав для проведення заходу державного контролю.

Щодо доводів позивача про проведення позапланового заходу державного контролю за його відсутності чи відсутності його уповноваженої особи суд зазначає таке.

Відповідно до частини 11 статті 4 Закону № 877 плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи-підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Така імперативна вимога Закону № 877 покликана забезпечити реалізацію наданих суб`єкту господарювання, щодо якого проводиться захід державного контролю, прав, визначених Законом № 877 та Порядком № 823, зокрема (але не виключно): бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; у визначених законом випадках не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю); бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта тощо.

Крім цього, відповідно до частини 3 статті 6 Закону № 877 суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

У позовній заяві позивач заперечує свою присутність чи присутність його уповноваженої особи при проведенні інспекційного відвідування та складанні акта, а також отримання направлення на проведення заходу державного контролю.

У той же час в акті інспекційного відвідування не зафіксовано присутність позивача чи його уповноваженої особи при проведенні заходу державного контролю та складанні акта, а також вручення направлення на проведення заходу державного контролю, і відповідач не надав доказів протилежного.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону № 877 органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

У матеріалах справи наявна фіксація проведення інспекційного відвідування засобами відеотехніки, яка не підтверджує обставин проведення такого у позивача чи його уповноважених осіб. При цьому, в опитаних на записі осіб не з`ясовувалось чи вони є уповноваженими посадовими особами позивача; не пред`являлись посвідчення; не надавалась копія відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та не вносився запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування, не з`ясовувалась його наявність.

Інших доказів, які б вказували на обізнаність, повідомлення позивача чи його уповноважених посадових осіб про проведення інспекційного відвідування та як наслідок забезпечення його прав під час такого в матеріалах справи немає.

На переконання суду, проведення посадовими особами відповідача позапланового заходу державного контролю за відсутності позивача чи його уповноваженої особи перешкодило позивачу реалізувати свої права, визначені Законом № 877 та Порядком № 823, вказує про порушення порядку проведення інспекційного відвідування, і є самостійною підставою для скасування рішень суб`єкта владних повноважень, прийнятих на його основі.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 813/2549/18.

Отже посилання позивача на проведення відповідачем позапланового заходу державного контролю за його відсутності чи відсутності його уповноваженої особи суд, вважає обґрунтованими.

Щодо тверджень позивача про порушення порядку оформлення результатів проведеного заходу контролю суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Суд встановив, що акт інспекційного відвідування № ЛВ12063/1451/АВ, попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН та припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П датовані 14.09.2021, тобто складені (винесені) в один день.

Разом з тим акт інспекційного відвідування від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ не підписаний позивачем чи його уповноваженою особою, а в самому акті наявна відмітка про те, що у зв`язку з неможливістю особистого вручення два примірники акта скеровано поштою (номер поштового відправлення 774).

Абзацами 11, 12 частини 6 статті 7 Закону № 877 визначено, що якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

При цьому відповідно до статті 10 Закону № 877 та пункту 13 Порядку № 823 під час проведення заходу державного контролю суб`єкт господарювання має право надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.

З цього приводу варто зауважити, що критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі.

Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття несприятливих адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.

У вказаній справі, як вже встановив суд, відповідач провів захід державного контролю без обов`язкової в силу вимог закону присутності позивача (уповноваженої особи), чим фактично позбавив його права на надання в письмовій формі своїх пояснень, зауважень або заперечень до акта.

Також суд зазначає, що згідно з п. 14 Порядку № 823, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Враховуючи, що ні позивача, ні її уповноважену посадову особу не було повідомлено про проведення інспекційного відвідування, відомостей про наявність їх за місцезнаходженням, в матеріалах справи відсутні, інспектори праці повинні були скласти акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, а отже діяли не у спосіб визначений законодавством.

При цьому, суд зазначає, що строк здійснення заходу згідно з наказом та направленням встановлений з 06 вересня по 17 вересня 2021 року.

У законодавстві існує лише заборона щодо проведення контрольного заходу поза межами десяти днів, та відсутні повноваження на зменшення строку проведення такого заходу. За інших обставин, проведення перевірки в менші строки ніж це передбачено у розпорядчому документі не може вказувати на порушення норм чинного законодавства.

Проте за умови проведення перевірки неякісно, тобто незабезпечення права особи на участь у її проведенні та відсутності доказів у підтвердження вжиття заходів для її повідомлення, вказує на порушення суб`єктом владних повноважень таких критеріїв як добросовісності та своєчасності.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що під час проведення інспекційного відвідування було порушено такі критерії правомірності дій як вчинення їх у спосіб визначений Порядком № 823, добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно протягом розумного строку.

При цьому, такі порушення як необізнаність позивача про проведення перевірки, незабезпечення їй права на участь у прийнятті рішення, проведення інспекційного відвідування не у спосіб визначений чинним законодавством, у своїй сукупності є самостійними підставами для визнання спірних рішень протиправними.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що суб`єктом владних повноважень під час судового розгляду не доказано наявність в діях позивача порушення, яке полягало у фактичному допуску позивачем до роботи осіб, без укладення трудового договору, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постанові від 13.04.2021 у справі № 826/16334/18 зазначав, що рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків документів, які є недопустимими доказами, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Отже, результати заходу державного контролю, отримані внаслідок неправомірних дій органу, який його проводив, не можуть бути підставою для застосування до позивача будь-яких заходів примусового характеру. Тому, оскільки оскаржені попередження та припис винесені за результатами заходу державного контролю, незаконність якого встановлена судом, то ці попередження та припис не можуть бути визнані правомірними та такими, що прийняті на підставі, у межах та у спосіб, встановлений законом.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича, 8, м. Львів, ) про визнання протиправними та скасування попередження та припису - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням Держпраці у Львівській області попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН.

Визнати протиправним та скасувати прийнятий Головним управлінням Держпраці у Львівській області припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 4540,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 22.06.2022.

Суддя Кедик М.В.