Справа № 120/92/22-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 червня 2022 р. Справа № 120/92/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Виконувача обов`язків керівника Хмільницької окружної прокуратури в інтересах держави до Козятинської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служба у справах дітей Козятинської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Виконувача обов`язків керівника Хмільницької окружної прокуратури в інтересах держави до Козятинської міської ради Вінницької області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Козятинської міської ради відповідно до вимог ч. 6 ст. 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", та зобов`язання відповідача вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Козятинської міської ради відповідно до нормативів, а саме у кількості 4 осіб.

На підтримку заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що під час проведення вивчення дотримання вимог чинного законодавства на території Козятинської територіальної громади у сфері охорони дитинства щодо захисту прав дітей, Хмільницькою окружною прокуратурою встановлено порушення інтересів держави на території Козятинської міської ради, а саме не приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Козятинськї міської ради відповідно до нормативів, встановлених ч. 6 ст. 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей".

Так, відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Згідно з інформації станом на 01.01.2021 на території Козятнської міської ради проживає 7376 осіб.

Рішенням 10 сесії 7 скликання Козятинської міської ради від 25.11.2016 створено службу у справах дітей Козятинської міської ради, рішенням 14 сесії 7 скликання Козятинської міської ради від 07.04.2017 затверджено штатний розпис Служби. Структура Служби у справах дітей Козятинської міської ради передбачає штатну чисельність у складі начальника служби у справах дітей та двох головних спеціаліста.

Прокурор зазначає, що штатна чисельність працівників Служби у справах дітей Козятинської міської ради не відповідає вимогам ст. 4 Закону, оскільки кількість штатних одиниць спеціалістів Служби повинна складати 4 особи, а не 3 особи.

Прокурор вважає, що така бездіяльність відповідача унеможливлює реалізацію державної політики щодо захисту прав дітей. Відтак інтерес держави у цьому випадку полягає в захисті прав та інтересів дітей, які мешкають на території Козятинської міської територіальної громади, зокрема дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали в наслідок воєнних і збройних конфліктів.

Ухвалою суду від 17.01.2022 позовну заяву прокурора прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. При цьому суд, зазначивши відповідні мотиви, дійшов висновку, що прокурор належним чином обґрунтував у чому полягає порушення інтересів держави у даному випадку та, відповідно, необхідність їх захисту, а також навів достатні підстави для звернення до суду з цим позовом. Крім того, суд погодився з доводами прокурора на підтримку набуття ним статусу позивача і з тим, що у спірних правовідносинах прокурор наділений процесуальною дієздатністю на звернення до суду саме як позивач.

Вказаною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Службу у справах дітей Козятинської міської ради.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Копію ухвали про відкриття провадження від 17.01.2022 отримав 24.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, частина 4 статті 159 КАС України визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Також станом на дату постановлення рішення до суду не надходили пояснення третьої особи щодо позову у цій справі.

За наведених обставин та керуючись частиною 6 статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до статті 12 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Частинами першою, другою статті 26 вказаного Закону визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Водночас законних підстав для зупинення провадження у цій справі не встановлено.

З огляду на викладене суд доходить висновку про відсутність правових перешкод для ухвалення рішення по суті справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені прокурором доводи на підтримку заявлених позовних вимог та додані до позовної заяви докази, суд приходить до переконання, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що служба у справах дітей Козятинської міської ради створена відповідно до рішення 10 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області від 25.11.2016 року № 441-VII.

Рішенням 14 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області № 603-VII від 07.04.2017 затверджено нове Положення про службу у справах дітей Козятинської міської ради.

Рішенням 14 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області № 602-VII від 07.04.2017 затверджено штат служби у справах дітей Козятинської міської ради у кількості 3 штатних одиниць - начальник служби, 2 головних спеціаліста.

Рішенням 3 сесії 8 скликання Козятинської міської ради Вінницької області від 24.12.2020 № 61-VIII «Про затвердження структури та загальної чисельності працівників апарату Козятинської міської ради та її виконавчого комітету, інших виконавчих органів ради» затверджено структуру апарату Козятинської міської ради та її виконавчого комітету, інших її виконавчих органів згідно із додатками.

Відповідно до додатку 1 до вказаного рішення, штат служби у справах дітей затверджено у кількості 3 штатних одиниць: начальник служби - 1 штатна одиниця, головний спеціаліст - 2 штатних одиниці.

Штатна чисельність працівників апарату Козятинської міської ради та її виконавчого комітету переглядалась радою 8 скликання. Рішенням 6 сесії 8 Козятинської міської ради штатна чисельність Служби залишена без змін.

З метою вивчення стану дотримання інтересів держави у сфері охорони дитинства під час створення та функціонування служб у справах дітей керівник Хмільницької окружної прокуратури звернувся до голови Козятинськї міської ради з листом від 23.12.2021 за № 02.56/2-1443, в якому просив надати інформацію про кількість працюючих працівників Служби у справах дітей Козятинської міської ради та загальну чисельність дітей, що проживають на території Козятинської громади. Крім того, прокурор просив надати належним чином завірені копії рішення про створення Служби у справах дітей Козятинської міської ради.

Листом від 28.12.2021 за № 2650/21 Козятинська міська рада повідомила, що загальна чисельність дітей на території Козятинської громади складає 7376 чоловік.

Прокурор зазначає, що штатна чисельність працівників Служби у справах дітей Козятинської міської ради повинна складати 4 особи.

Прокурор вважає неправомірною бездіяльність відповідача щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Козятинської міської ради відповідно до нормативів, встановлених ч. 6 ст. 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", а відтак з метою захисту інтересів держави звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органом, уповноваженим здійснювати заходи щодо реалізації державної політики з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування на території Козятинсьокї територіальної громади, є Служба у справах дітей Козятинської міської ради.

Рішенням 10 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області від 25.11.2016 створено юридичну особу - Службу у справах дітей Козятинської міської ради.

Згідно зі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР від 27.02.1991 № 789-ХІІ) (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Аналогічні зобов`язання України передбачені і в основних міжнародно-правових актах.

Стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 (ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973) визначає право кожної людини на соціальне забезпечення, а ст. 10 цього ж Пакту декларує визнання Державами-учасницями, що сім`ї, яка є природним і основним осередком суспільства, повинні надаватися по можливості якнайширша охорона і допомога, особливо при її утворенні і поки на її відповідальності лежить турбота про несамостійних дітей та їх виховання. Особливих заходів охорони і допомоги має вживатися щодо всіх дітей і підлітків без будь-якої дискримінації за ознакою сімейного походження чи за іншою ознакою. Дітей і підлітків має бути захищено від економічної і соціальної експлуатації.

В Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Так, Закон України від 26.04.2001 № 2402-ІІІ "Про охорону дитинства" (далі - Закон № 2402-ІІІ) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

За змістом статті 5 Закону № 2402-ІІІ основні засади охорони дитинства та державну політику у цій сфері визначає Верховна Рада України шляхом затвердження відповідних загальнодержавних програм.

Проведення державної політики щодо охорони дитинства, розробку і здійснення цільових загальнодержавних програм соціального захисту та поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, координацію діяльності центральних та місцевих органів виконавчої влади у цій сфері забезпечує Кабінет Міністрів України. Щорічно Кабінет Міністрів України звітує Верховній Раді України про стан демографічної ситуації в Україні, становище дітей та тенденції його змін у ході впроваджених соціально-економічних перетворень.

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують:

- проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері;

- розвиток мережі навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, соціального захисту, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази;

- вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей;

- організацію безкоштовного харчування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних і інклюзивних класах, та учнів 1-4 класів загальноосвітніх навчальних закладів із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям";

- можуть забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, студентів до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування, та передбачати на це відповідні видатки з місцевих бюджетів;

- вирішення питань про надання пільг та державної допомоги дітям та сім`ям з дітьми відповідно до законодавства;

- контроль за дотриманням в ігрових залах, комп`ютерних клубах, відеотеках, дискотеках, інших розважальних закладах та громадських місцях правопорядку та етичних норм стосовно дітей;

- вжиття інших заходів щодо охорони дитинства, віднесених до їх компетенції законодавством України.

Інші органи виконавчої влади в межах своїх повноважень:

- подають Кабінету Міністрів України пропозиції щодо вдосконалення положень законодавства, які стосуються забезпечення захисту прав дітей;

- подають висновки до проектів законодавчих актів із зазначених питань;

- надають засобам масової інформації, громадськості та особам чи органам, які займаються вирішенням питань захисту дітей, загальну інформацію про забезпечення захисту прав дітей.

Частинами 1, 5 та 6 статті 23-1 Закону № 2402-ІІІ усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

У разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 2402-ІІІ діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Конституція України та Конвенція ООН про права дитини, а також Закон України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" визначають правові основи діяльності органів і служб у справах дітей та спеціальних установ для дітей, на які покладається здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед осіб, які не досягли вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.01.1995 № 20/95-ВР "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" (далі - Закон № 20/95-ВР) здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад.

За приписами частини п`ятої статті 4 Закону № 20/95-ВР штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Судом встановлено, що станом на 01.01.2021 на території Козятинської територіальної громади проживає 7376 дітей.

Отже, враховуючи положення ст. 4 Закону № 20/95-ВР, штатна чисельність працівників Служби у справах дітей Козятинської міської ради повинна складати 4 особи.

Натомість штатна чисельність Служби у справах дітей Козятинської міської ради станом на 01.01.2021 становить 3 штатні одиниці.

Відтак штатна чисельність працівників Служби у справах Козятинської міської ради не відповідає вимогам статті 4 Закону № 20/95-ВР.

Відповідно до пп. 6, 8 п. "б" ч. 1 ст. 32 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: забезпечення школярів із числа дітей-сиріт, дітей з інвалідністю/осіб з інвалідністю I-III групи, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", які навчаються в державних і комунальних навчальних закладах, безоплатними підручниками, створення умов для самоосвіти; вирішення відповідно до законодавства питань про повне державне утримання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, у дитячих будинках сімейного типу, закладах професійної (професійно-технічної) освіти та утримання учнів спеціальних закладів освіти, про надання пільг на утримання дітей у пансіонах закладів освіти, а також щодо оплати харчування дітей у закладах освіти (групах подовженого дня).

Приписами статті 12 Закону України від 13.01.2005 № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (далі - Закону № 2342-IV) встановлено, що безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Служба у справах дітей:

- бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів;

- оформляє документи на усиновлення і застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначених цим Законом;

- оформляє клопотання щодо переведення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на інші форми влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює моніторинг діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює інші заходи стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Для здійснення функцій щодо опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, у складі служби у справах дітей створюється окремий підрозділ, діяльність якого визначається в установленому порядку. Штатна чисельність такого підрозділу встановлюється залежно від кількості дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, але має становити не менше двох осіб.

Служба у справах дітей забезпечує створення і ведення банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (ч. 1 ст. 13 Закону № 2342-IV).

Крім того, завдання, повноваження та права Служби у справах дітей Козятинської міської ради закріплено в Положенні про Службу у справах дітей Козятинської міської ради, затверджений рішенням 14 сесії 7 скликання Козятинської міської ради від 07.04.2017.

При цьому, на думку суду, штатна чисельність працівників служби у справах дітей Козятинської міської ради, яка не приведена у відповідність до вимог статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", унеможливлює належне виконання повноважень, покладених на органи місцевого самоврядування у сфері охорони дитинства, забезпечення соціальних та економічних прав дітей, в тому числі дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, а також дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Наведені положення законодавства, у тому числі норми Закону України "Про охорону дитинства" та Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", зобов`язують органи місцевого самоврядування створювати служби у справах дітей для виконання відповідних повноважень з урахуванням вимог законодавства до їх штатної чисельності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач, порушуючи наведені норм законодавства, не привів штатну чисельність Служби у справах дітей Козятинської міської ради у відповідність до вимог статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей".

Зазначене свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, як уповноваженого та відповідального органу влади у спірних правовідносинах.

Відтак, ураховуючи з`ясовані обставини справи, суд вважає доведеним, що на дату прийняття рішення у цій справі відповідач не усунув тих порушень вимог чинного законодавства, які зумовили необхідність звернення прокурора до суду задля захисту інтересів держави.

Тому заявлений адміністративний позов суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений прокуратурою судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Козятинської міської ради щодо приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Козятинської міської ради відповідно до нормативів, встановлених статтею 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей".

Зобов`язати Козятинську міську раду вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Козятинської міської ради відповідно до нормативів, встановлених статтею 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", та з урахування висновків суду за наслідками розгляду цієї справи.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Виконувач обов`язків керівника Хмільницької окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Пушкіна, 34, м. Хмільник, Вінницька область)

Козятинська міська рада Вінницької області (вул. Герої Майдану, 24, м. Козятин, )

Служба у справах дітей Козятинської міської ради (вул. Незалежності, 28, м. Козятин, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна