Справа № 463/2646/22
Суддя: Яворський С. Й.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/2646/22
Провадження № 2-а/463/74/22
РІШЕННЯ

іменем України

16 червня 2022 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Яворського С.Й.

з участю секретаря с/з - Козак О.В.

представника позивача адвоката Галуги Я.І.

представника відповідача Башти Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79006, м.Львів, вул.К.Левицького, 67) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Адвокат Галуга Ярослав Ігорович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови №31 від 06.04.2022 року в справі про адміністративне правопорушення. З урахуванням положень п.2 ч.3 ст.286 КАС України просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №31 від 06.04.2022 року, винесену адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення на останню адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13 600,00 грн., а справу провадженням закрити.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06.04.2022 року адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради було винесено відносно ОСОБА_2 , постанову №31 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а саме: гр. ОСОБА_2 20.03.2022 року о 14:14 год. вчинила адміністративне правопорушення тим, що за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді бармена закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснила продаж алкогольних напоїв (наливки), що суперечить розпорядженню Львівської міської ради №93 від 19.03.2022 року та ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13 600,00 грн. Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності доказів її вини, оскільки як оскаржувана постанова, так і протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого вона прийнята, містять ряд недоліків, а саме: в протоколі не вказано місця роботи позивача, конкретної норми закону або іншого нормативного акту, яку порушено, відсутні адреси свідків їхні імена та по батькові, підписи. До протоколу не долучено жодних належних та допустимих доказів продажу алкогольних, якими б мали слугувати фіксальні чеки або інші розрахункові документи. В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічного засобу, за допомогою якого здійснено фото, до матеріалів справи не надано зображення на цифровому носії. Відповідачем при накладенні адміністративного стягнення в максимальному розмірі всупереч ст. 33 КУпАП не обґрунтовано жодним чином таке рішення. Також, у відповідача були відсутні дані про своєчасне (за три дні) сповіщення позивача про місце і час розгляду справи. Крім цього, зазначає, що розпорядження Львівської міської ради, на яке посилається відповідач у спірній постанові, не існує. Вказані недоліки та порушення, на думку позивача, перешкоджали Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради розглянути вказаний протокол та розглянути справву по суті, прийнявши оскаржувану постанову. З метою захисту порушеного права позивача, звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

В матеріалах справи наявний, поданий представником відповідача відзив на позов, згідно якого представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заперечуючи проти мотивованості заявлених позивачем вимог зазначив про те, що зміст позовної заяви не відповідає фактичним обставинам справи і така подана до суду лише з метою уникнення адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова прийнята з урахуванням наявності переконливих доказів наявності в діях позивача складу інкримінованого їй у вину адміністративного правопорушення, які позивачем не спростовані. Як оскаржувана постанова, так і протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого постанова складена, відповідають вимогам чинного законодавства щодо форми та зміст, а покликання позивача щодо наявності у них відповідних недоліків є необґрунтованими та недоведеними жодними доказами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить такі задоволити.

Представник відповідача Башта Г.І. в судовому засіданні проти позову заперечила, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, з`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246,286 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2022 року адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради було винесено відносно ОСОБА_2 , постанову №31 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а саме: гр. ОСОБА_2 20.03.2022 року о 14:14 год. вчинила адміністративне правопорушення тим, що за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді бармена закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснила продаж алкогольних напоїв (наливки), що суперечить розпорядженню Львівської міської ради №93 від 19.03.2022 року та ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13 600,00 грн. (а.с.18).

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова прийнята на підставі та з урахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №911180 від 20.03.2022 року, складеного ДОП СДОП ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Литвишко З. відносно ОСОБА_2 ч.2 ст.156 КУпАП. В графі «свідки» відсутні відомості щодо місця проживання таких..

Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи, а також доказовості та законності складення оскаржуваної постанови відносно позивача ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовує мотивованість та підставність подачі такого, а відтак необхідність скасування оскаржуваної постанови тим, що оскаржувана постанова та протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого вона прийнята, містять ряд недоліків, що унеможливлюють притягнення особи до адміністративної відповідальності, а відтак і накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання.

Згідно долученої до матеріалів справи копії оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що притягаючи позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, у вину останній було інкриміновано, що ОСОБА_2 20.03.2022 року о 14:14 год. вчинила адміністративне правопорушення тим, що за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді бармена закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснила продаж алкогольних напоїв (наливки), що суперечить розпорядженню Львівської міської ради №93 від 19.03.2022 року та ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Поряд з цим, ні оскаржувана постанова, ні протокол не містять відомостей про вказану особу із зазначенням повних її даних, якій ніби-то здійснено позивачем продаж алкогольного напою. Письмових пояснень такої особи до матеріалів справи також не долучено, при розгляді справи адміністративною комісією та прийнятті оскаржуваної постанови такої особи не заслухано, принаймні про це свідчить зміст оскаржуваної постанови та витяг з протоколу засідання адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради від 06.04.2022 року. Вказаних обставин стороною відповідача не спростовано. Крім того, до матеріалів справи не долучено документів на підтвердження оплати такою особою ніби-то придбаного у позивача товару та отримання таких коштів позивачем ОСОБА_2 . З представленого протоколу вбачається, що такий складено у присутності свідків, однак такі на комісії не заслуховувались. Крім того, оскаржувана постанова не містить покликань на докази (пояснення осіб, письмові документи та ін.), які досліджені та проаналізовані адміністративною комісією при розгляді справи відносно ОСОБА_2 , та стали підставою для беззаперечного висновку про наявність в діях позивача складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Встановлюючи обставини справи, судом з`ясовано, що відповідачем до позивача застосовано максимальний розмір стягнення передбачений санкцією статті без жодного мотивування такого рішення, чим порушено ст. 33 КУпАП.

Жодних відомостей судом не здобуто та стороною відповідача у відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України суду не представлено на спростування зазначених вище обставин та недоліків оскаржуваної постанови, а також протоколу на підставі якого вона складена. Вказане, на думку суду, свідчить про недоведеність вини позивача ОСОБА_2 ..

Аналіз обставин справи на предмет їх відповідності положенням законодавства свідчить про те, що відповідач формально підійшов до розгляду складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття за результатами його розгляду оскаржуваної постанови, яка, на думку суду, у зв`язку із незаконністю та неправомірністю прийняття підлягає скасуванню.

Крім цього, позивачу інкриміновано у вину порушення вимог Розпорядження Львівської міської ради №93 від 19.03.2022 року, однак відповідачем до суду не надано належним чином засвідчену копію такого розпорядження, з відповідними реквізитами. Тобто, відповідачем не доведено існування Розпорядження Львівської міської ради №93 від 19.03.2022 року. Більше того, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а тому видача радою розпоряджень не входить до її компетенції.

Скасовуючи оскаржувану постанову суд у відповідності до положень п.3 ч.3 ст.286 КАС України вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення, підстави для її надіслання на новий розгляд до компетентного органу відсутні з обставин зазначених вище.

У відповідності до положень ст.139 КАС України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача 496,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,295,297 КАС України, ст. 156 КУпАП суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №31 від 06.04.2022 року, винесену адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення на останню адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13 600,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, (ідентифікаційний код юридичної особи 04056109) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.295,297 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тексту рішення складено 23.06.2022.

Суддя: С.Й. Яворський