Справа № 300/535/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2022 р. справа № 300/535/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області
про скасування рішень, визнання дій неправомірними, повернення коштів, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також - позивачка, ОСОБА_1 ) 25.01.2022 звернулася в суд з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач, ГУ Держгеокадастр в Івано-Франківській області), у якій просить:
- скасувати постанову від 22.07.2021 за №432/0/92-21-ДК/278/По/08/01/-21;
- скасувати припис від 22.07.2021 за №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21;
- скасувати повідомлення від 22.07.2021 за №432/0/92-21ДК/233/11/01/-21;
- визнати неправомірними дії державного інспектора Б.Я. Цибуляка;
- визнати неправомірними дії і бездіяльність ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області;
- повернути позивачці сплачені нею кошти;
- стягнути з відповідача 12 000,00 грн за нанесення позивачці моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ Держгеокадастр в Івано-Франківській області у результаті здійсненого державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, який проводився на підставі звернення одного зі співвласників земельної ділянки № НОМЕР_1 у Садовому товаристві «За мир» ОСОБА_2 , встановлено самовільне зайняття позивачкою земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0042 та складено спірні рішення. На підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 вказала, що про проведення такої перевірки її не було попереджено, а сама перевірка здійснювалася без її присутності, у зв`язку з чим при прийнятті спірних рішень не врахована її думка. Також зауважила, що деякі з оскаржуваних рішень складені з порушеннями вимог законодавства, а також їй не надсилалися. При цьому, звернула увагу, що Садовим товариством «За мир» 05.03.2020 їй надано дозвіл на приєднання до належної їй земельної ділянки № НОМЕР_2 прилеглої земельної ділянки (канави). Після здійснення значної роботи по приведенню нової ділянки до належного стану, позивачка встановила паркан між ділянками №144 і №793 по визначеній правлінням Садового товариства "За мир" лінії. Разом з цим звернула увагу, що в існуючих документах з межами ділянок її паркан знаходиться на території ділянки №793. Однак, ствердила, що її паркан встановлений і належна їй земельна ділянка сформована законно, тому вважає, що ділянка № НОМЕР_1 заходить на ділянку і за її паркан. Стверджує, що ніякого самовільного захоплення земельної ділянки не здійснювалося, а відповідачем під час проведення перевірки порушено норми, визначені у Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 № 312, Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.01.2017 №6. З метою захисту порушених прав, звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 31.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.
На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивачкою 11.02.2022 подано заяву, в якій ОСОБА_1 зазначає про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 16.02.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про скасування постанови від 22.07.2021 за №432/0/92-21-ДК/278/По/08/01/-21 повернуто позивачці.
Що стосується решти позовних вимог (скасування припису, повідомлення, визнання неправомірними дій державного інспектора Б.Я. Цибуляка, визнання неправомірними дій і бездіяльності ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, повернення позивачці сплачених нею коштів; стягнення моральної шкоди), то в цій частині позовної заяви ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Також державним інспектором складено акт обстеження земельної ділянки від 11.06.2021 №432/0/92-21-ДК/471/АО/10/01/-21 (а.с.68-70).
У зазначених актах у графі «за участю: (посада, прізвища, ім`я та по батькові осіб, що брали участь в обстеженні земельної ділянки)» та у графі «у присутності: (посада, прізвища, ім`я осіб, що брали участь в обстеженні земельної ділянки, керівник юридичної особи чи її представника, свідків, які були присутні при обстеженні земельної ділянки)» відсутній запис про участь чи присутність певних осіб.
Державним інспектором 14.07.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення №432/0/92-21-ДК/281П/07/01/-21, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пунктом "б" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України (а.с.80-81).
Також державним інспектором складено повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 22.07.2021 №432/0/92-21ДК/233/11/01/-21 (надалі, також повідомлення про сплату шкоди), яким забов`язано у 15-денний термін сплатити розмір заподіяної шкоди у розмірі 13,31 грн (а.с.7).
Так, 22.07.2021 державним інспектором, в результаті розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2021 №432/0/92-21-ДК/281П/07/01/-21, винесено постанову за №432/0/92-21-ДК/278По/08/01/-21 про накладення адміністративного стягнення, згідно із якою, ОСОБА_1 порушено вимоги пункту «б» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України та статті 53-1 КУпАП, внаслідок чого, останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 КУпАП та притягнуто до відповідальності шляхом накладення штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок (а.с.8).
Як вбачається з описаних вище документів, ОСОБА_1 зі змістом акта обстеження земельної ділянки від 11.06.2021 №432/0/92-21-ДК/471/АО/10/01/-21 та акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 432/0/92-21-ДК/396/АП/09/01/-21 не ознайомлювалася та примірники цих актів в день їх складання не отримувала, про що свідчить відсутність підпису останньої на наявних в матеріалах справи копіях зазначених актів (а.с.68-70,71-73). З протоколом про адміністративне правопорушення від 14.07.2021 №432/0/92-21-ДК/281П/07/01/-21 позивачка також не ознайомлювалася (а.с. 80-81).
Державним інспектором складено припис від 22.07.2021 №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21, у якому позивачку зобов`язано у тридцятиденний термін усунути порушення вимог земельного законодавства, а саме повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0042 га (а.с.31).
Не погоджуючись із діями відповідача та винесеними приписом і повідомленням, з метою захисту своїх прав та інтересів, ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV (надалі, також - Закон №963-IV) передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, серед іншого, шляхом проведення перевірок.
Згідно зі статтею 10 Закону №963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, серед іншого, мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (надалі, також - ЗУ України) громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі, також - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки.
У відповідності до статті 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі статтею 1 Закону №963-IV самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Даючи оцінку рішенням відповідача, прийнятим за результатами здійсненого державного контролю за використанням та охороною земель, окрім правомірності, власне таких рішень, важливим є з`ясування, серед іншого, дотримання процедури проведення такого заходу державного контролю. У такому контексті слід зважити на те, на якій підставі призначено захід державного контролю, що було предметом перевірки, чи оформлено відповідні документи на проведення перевірки, чи ознайомлена особа про проведення перевірки з її предметом. Тобто з`ясування дотримання процедури проведення перевірки (державного контролю за використанням та охороною земель).
Відповідно до приписів пунктів 5 та 6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 №6, у протоколі, серед іншого, зазначаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути викладені в протоколі або на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі). Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати в протоколі пояснення та зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень у протоколі чи від його підписання, про це обов`язково робиться відповідний запис
У протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду справи.
Як встановлено вище, ОСОБА_1 під час здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства не була присутньою, своїх аргументів та заперечень не наводила, доказів на підтвердження відповідності своїх дій на відповідність вимогам земельного законодавства не надавала, зі змістом акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.06.2021, акта обстеження земельної ділянки від 11.06.2021, протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2021 у день їх складання не ознайомлювалася та примірники актів і протоколу про адміністративне правопорушення в день їх складання не отримувала.
Зазначені чеки підтверджують надання АТ «Укрпошта» відповідачу послуг поштового зв`язку щодо надсилання ОСОБА_1 рекомендованих листів, однак з таких копій неможливо встановити, на яку адресу надсилалася кореспонденція позивачці. При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій повідомлення від 14.06.2021 №432/092-21ДК/263/04/01/-21 про виклик для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства (а.с.78-79), повідомлення від 22.06.2021 №432/092-21ДК/293/04/01/-21 про виклик для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства (а.с.74-75), повідомлення від 14.07.2021 №432/092-21ДК/331/04/01/-21 про виклик для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства та розгляду справи про адміністративне правопорушення, такі повідомлення складалися ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , в той час як адресою позивачки є: АДРЕСА_2 .
Окрім цього, на підтвердження належного вручення ОСОБА_1 адресованих їй поштових відправлень відповідачем не надано жодних доказів (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою позивачки про вручення особисто чи за довіреністю, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з довідкою АТ «Укрпошта» про причини невручення відправлення, які повернулися на адресу відповідача тощо).
Таким чином, додані представником відповідача копії фіскальних чеків про відправлення ОСОБА_1 рекомендованих листів без підтвердження адреси, на яку вони надсилалися, а також доказів вручення ОСОБА_1 (її представнику) поштового відправлення або ж повернення на адресу ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області такого поштового відправлення без вручення з незалежних від відповідача причин, не є належним доказом повідомлення позивачки про виклик для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства.
Критерій врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.
Суд вважає, що особі, до якої застосовуються негативні наслідки в якості відповідальності за порушення вимог земельного законодавства, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.
Відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про протиправність дій відповідача під час проведення перевірки.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо протиправності дій ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині дотримання, встановленої законом, процедури здійснення 11.06.2021 перевірки дотримання вимог земельного законодавства та прийняття рішень на підставі виявлених під час такої перевірки порушень, без зебезпечення ОСОБА_1 права взяти участь у процесі прийняття рішення та надати пояснень щодо виявлених порушень земельного законодавства. Таким чином, позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.
З приводу заявленої позивачкою позовної вимоги про визнання неправомірними дій державного інспектора Б.Я Цибуляка, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.
При цьому, при здійсненні перевірки дотримання вимог земельного законодавства державні інспектори діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин - Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів або виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.
Отже, державні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки таким відповідачем є саме орган, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. При цьому порушення, допущені державним інспектором під час здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, можуть мати наслідком визнання протиправними дій (бездіяльності, рішення) саме органу, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.
Таким чином, вимога про визнання неправомірними дій державного інспектора Б.Я Цибуляка охоплюється задоволеною вимогою щодо протиправності дій ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині здійснення 11.06.2021 перевірки дотримання вимог земельного законодавства та прийняття на підставі виявлених під час такої перевірки рішень без дотримання права ОСОБА_1 на надання пояснень щодо виявлених порушень земельного законодавства.
Що стосується правомірності винесеного у результаті здійсненого державного контролю за використанням та охороною земель припису від 22.07.2021 №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 10 Закону №963-IV, до повноважень державного інспектора віднесено, зокрема, надання обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом.
Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України).
Відтак, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.
Разом з тим, спірний припис ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 22.07.2021 за №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21 містить висновки про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства, однак, не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень.
З огляду на правову природу припису, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому "законність" припису, в першу чергу, передбачає його обґрунтованість.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 по справі №806/1723/18.
Слід зауважити, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість виконання акта індивідуальної дії прямо залежить від чіткого визначення органом конкретних дій, які має вжити особа щодо якої винесено такий акт.
У даній справі зміст спірного припису, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для адресата, полягає в тому, щоб усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Додатково про обов`язковий характер даного припису свідчить застереження в ньому про те, що його невиконання є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Зазначивши у приписі про необхідність усунення порушень, відповідач не вказав, які саме дії, та на підставі яких положень закону повинна здійснити позивачка для усунення встановлених перевіркою порушень вимог законодавства.
Разом з цим, єдиним документом, на який посилається позивач у спірному приписі є звернення гр. ОСОБА_2 від 25.05.2021 №К-115/0/5-21, яке не може бути документом, який встановлює факт порушення вимог земельного законодавства та, відповідно, підставою для винесення припису.
Таким чином, на переконання суду, зобов`язання відповідача у оскарженому приписі усунути ОСОБА_1 порушення законодавства шляхом повернення зайнятої частини земельної ділянки площею 0,0042 га не є належним чином обґрунтованим.
Також, суд звертає увагу, що спірним приписом №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21, який складено 22.07.2021, зобов`язано позивачку в 30-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства та разом з цим вказано про необхідність повідомлення про виконання припису до 22.07.2021, тобто до того ж дня, коли його було винесено.
Як встановлено вище, перевірка дотримання вимог земельного законодавства та прийняття рішень за результатами такої перевірки проводилася без участі позивачки. Таким чином, такий припис складено з порушення права позивачки на участь у процесі його прийняття.
Отже, з аналізу спірного припису як акта індивідуальної дії вбачається, що такий винесений з порушенням вимог законодавства щодо його змісту, є неконкретизованим, ґрунтується виключно на припущеннях, визначає небхідність повідомлення про його виконання до того ж дня, у якому його було винесено, а також складений з порушення права позивачки на участь у процесі його прийняття. Такі недоліки припису ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області свідчать про його безпідставність та необґрунтованість. Таким чином, припис винесений ГУ Держгеокадастр в Івано-Франківській області є протиправним та підлягає скасуванню.
Також надаючи оцінку вимозі позивачки про скасування повідомлення про сплату шкоди, суд зазначає таке.
Відповідно до методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України 25.07.2007 №963 (надалі, також - Методика), ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди).
Пунктом 4 Методики, серед іншого, визначено, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) за такою формулою:
Шс = Пс x Нп x Кф x Кі (1),
де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень; Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів; Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3; Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4; Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2020 та наступні роки, що розраховуються Держгеокадастром відповідно до статті 289 Податкового кодексу України.
Тобто при розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, має значення встановлення самого факту самовільного зайняття земельної ділянки, а також визначення площі земельної ділянки (її частини), яка була фактично зайнята самовільно.
Також відповідачем не долучено копії розрахунку шкоди та не наведено у відзиві на позовну заяву такого розрахунку, у результаті проведення якого ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області винесено спірне повідомлення про сплату шкоди.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що спірне повідомлення про сплату шкоди прийняте відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а також без з урахуванням права позивачки на участь у процесі його прийняття, що має наслідком його протиправність. Таким чином, підлягає задоволенню вимога позивачки про скасування повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 22.07.2021 №432/0/92-21ДК/233/11/01/-21.
Щодо вимоги позивачки про повернення коштів, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).
Так, у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 не конкретизує, які саме кошти, на її переконання, підлягають поверненню.
Разом з цим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка зазначає про сплату нею коштів в сумі 13,31 грн згідно повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 22.07.2021 №432/0/92-21ДК/233/11/01/-21, а також коштів в розмірі 170,00 грн згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.07.2021 №432/0/92-21-ДК/278По/08/01/-21.
З цього приводу, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 16.02.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про скасування постанови від 22.07.2021 за №432/0/92-21-ДК/278/По/08/01/-21 повернуто позивачці.
Таким чином, оскільки правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.07.2021 №432/0/92-21-ДК/278По/08/01/-21 не була предметом судового оскардження та за результатами розгляду цієї справи не встановлена протиправність такої постанови, відсутні підстави для вирішення в межах цієї справи обґрунтованості вимоги позивачки щодо повернення сплаченого штрафу в розмірі 170,00 грн, накладеного на ОСОБА_1 цією постановою.
Що стосується наявності підстав для повернення позивачці коштів в розмірі 13,31 грн, сплачених на підставі повідомлення про сплату шкоди згідно квитанції №9240-9354-7203-7864 від 06.08.2021 (зворотна сторона а.с.32), суд зазначає таке.
Предметом цього спору є правомірність дій відповідача під час проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та прийнятих за результатами такої перевірки рішень (припису та повідомлення про сплату шкоди). Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області констатувало про відсутність допущених останнім процесуальних та правових порушень при проведенні перевірки та складення документів перевірки у встановленому законодавством порядку.
Також суд повторно зауважує, що у прохальній частині позовної заяви позивачка жодним чином не обґрунтовує позовних вимог в частині повернення сплачених коштів, не вказує, за що саме сплачені кошти, які, на її переконання, підлягають поверненню та не визначає суми таких коштів, які підлягають поверненню.
Доказів порушення прав ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог (відмови у повернені коштів) матеріали справи не містять.
Таким чином, питання щодо повернення позивачці сплачених коштів, станом на момент розгляду судом цієї адміністративної справи не є спірними.
Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про повернення сплачених нею коштів є передчасною і такою, що задоволенню не підлягає.
Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Положеннями статті 23 Цивільного кодексу України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин 2, 3 цієї статті моральна шкода полягає:
- у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;
- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
На переконання суду, оцінка позивачкою спричиненої моральної шкоди є упередженою, а матеріали справи, всупереч вимогам пункту 3 частини 5 статті 160 КАС України не містять жодного обґрунтування завданої позивачці моральної шкоди та розрахунку суми, що підлягає відшкодуванню внаслідок заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень шкоди.
Не надано позивачкою суду і жодних письмових доказів, що свідчили б про реальність завданої відповідачем моральної шкоди у вигляді погіршення психоемоційного стану ОСОБА_1 , суттєвих змін у її життєвих планах чи необхідності відновлення порушених прав та інтересів впродовж значного проміжку часу.
Враховуючи відсутність будь-яких обґрунтувань завданої позивачці моральної шкоди, доказів про понесення душевних, фізичних страждань, а також не підтвердження позивачкою наявного причинного зв`язку між діями відповідача щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства і прийнятих рішень та появою негативного психоемоційного стану позивачки, суд не вбачає і будь-якого впливу, спричиненого діями, бездіяльністю чи рішеннями відповідача безпосередньо на приватні інтереси ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога про відшкодування моральної шкоди є безпідставною та задоволенню не підлягає.
За наведених підстав та вказаних правових норм, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачкою при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір згідно квитанції №44 від 11.02.2022 у розмірі 2 481,00 грн (а.с.1) (496,20 грн - за позовну вимогу про скасування постанови від 22.07.2021 за №432/0/92-21-ДК/278/По/08/01/-21 про накладення адміністративного стягнення; 992,40 грн - за позовну вимогу про скасування припису від 22.07.2021 за №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21; 992,40 грн за позовну вимогу про скасування повідомлення від 22.07.2021 за №432/0/92-21ДК/233/11/01/-21 та пов`язаною з нею вимогою про повернення коштів, сплачених згідно цього повідомлення.
Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 16.02.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про скасування постанови від 22.07.2021 за №432/0/92-21-ДК/278/По/08/01/-21 повернуто позивачці.
Таким чином, оскільки судом не розглядалася позовна вимога про скасування постанови від 22.07.2021 за №432/0/92-21-ДК/278/По/08/01/-21, то підстави для розподілу сплаченої за таку позовну вимогу суми судового збору відсутні, а вказаний судовий збір у розмірі 496,20 грн може бути повернуто за заявою платника.
Суд також враховує, що при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 12 000,00 грн ОСОБА_1 не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від сплати за таку позовну вимогу на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір".
Відтак, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, витрати на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн - за задоволену позовну вимогу про скасування припису від 22.07.2021 за №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21 та частина сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн за частково задоволену позовну вимогу про скасування повідомлення від 22.07.2021 за №432/0/92-21ДК/233/11/01/-21 та пов`язаною з нею вимогою про повернення коштів, сплачених згідно цього повідомлення.
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки частина сплаченої нею суми судового збору у розмірі 1 488,60 грн, що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо здійснення 11.06.2021 перевірки дотримання вимог земельного законодавства та прийняття на підставі виявлених під час такої перевірки рішень без дотримання права ОСОБА_1 на надання пояснень щодо виявлених порушень земельного законодавства.
Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 22.07.2021 №432/0/19-21-ДК/301Пр/03/01/-21, яким ОСОБА_1 зобов`язано усунути порушення вимог земельного законодавства.
Визнати протиправним та скасувати повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 22.07.2021 №432/0/92-21ДК/233/11/01/-21.
У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 39767437) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ;

відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, адреса: вул. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, 76014, код ЄДРПОУ - 39767437.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.