Справа № 380/10953/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/10953/21 пров. № А/857/5340/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року (головуючий суддя: Мричко Н.І., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту судового рішення 14.02.2022) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_1 , 07.07.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2255 від 07.06.2021 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ЛРУП ГУНП у Львівській області» в частині, а саме: визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2255 від 07.06.2021 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ЛРУП ГУНП у Львівській області» про застосування до начальника сектору РЗПВ ВКП Львівського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Обґрунтовує позов тим, що оскаржений наказ не містить жодної інформації, який саме обов`язок поліцейського, передбачений частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», порушений позивачем. Наказ не містить жодного посилання на підпункти частини першої статті 3 Розділу І Дисциплінарного статуту і не містить жодної інформації, який саме проступок вчинив позивач, як керівник. Ні наказ, ні висновок за результатами службового розслідування не містять інформації про обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, пояснень безпосереднього керівника та інших осіб, яким відомі обставини справи саме стосовно позивача, документів та матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, відомостей, що характеризують позивача, причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з позивача звинувачення, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені у позовній заяві.

Відповідач, 03.05.2022 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача Павлій І.Б., у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ГУ НП у Львівській області «По особовому складу» від 15.02.2021 № 77о/с ОСОБА_1 , відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації, переміщено на посаду начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції ГУ НП, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП з 15.02.2021.

Наказом ГУ НП у Львівській області «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 20.05.2021 № 2001 у зв`язку з надходженням інформації про затримання працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові за оперативного супроводу ЛУ ДВБ, у межах кримінального провадження № 0000922, розпочатого 13.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 372 КК України, заступника начальника ВКП ЛРУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції Фока Юрія Романовича та старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , призначено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування від 03.06.2021, в якому, серед іншого, запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених частиною першою статті 18 та частиною першою статті 3 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказом ГУ НП у Львівській області «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ЛРУП ГУНП у Львівській області» від 07.06.2021 № 2255, серед іншого, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених частиною першою статті 18 та частиною першою статті 3 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність (пункт 5).

Вважаючи цей наказ в частині пункту 5 протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ ГУ НП у Львівській області «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ЛРУП ГУНП у Львівській області» від 07.06.2021 № 2255, в частині пункту 5, яким за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та частиною першою статті 3 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність, прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а відтак є правомірним та не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VІІІ, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ст. 11 Дисциплінарний статут, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Аналіз наведених правових норм дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є факт порушення службової дисципліни, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом ГУ НП у Львівській області «По особовому складу» від 15.02.2021 № 77о/с ОСОБА_1 , відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації, переміщено на посаду начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції ГУ НП, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП, з 15.02.2021.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що ОСОБА_1 , як начальником сектору РЗПВ ВКП Львівського РУП ГУНП, який відповідно до пункту 1 статті 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, як керівником, який несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення її дотримання, зобов`язаний контролювати та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, не вчинено належних повсякденних, дієвих заходів, зокрема профілактичної роботи, щодо покращення стану службової дисципліни, щодо підлеглих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в тому числі щодо безумовного дотримання вимог антикорупційного законодавства, чим допущено грубе порушення основних обов`язків поліцейського.

Так, у висновку службового розслідування від 03.06.2021 встановлено, що своїми діями, зокрема, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині обов`язку неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також вимоги пункту 5 розділу І, абзаців першого, п`ятого пункту 1 розділу II та пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліції», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, керуючись хибним почуттям власної безкарності, вступили із громадянами у неслужбові стосунки, при цьому збували їм наркотичні засоби та психотропні речовини. Крім цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою сприяв у притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності іншою уповноваженою на те законом особою, поєднаним зі штучним створенням доказів обвинувачення, чим вчинили дисциплінарні проступки, що дискредитують та підривають авторитет поліції. Зазначені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділах якої проходять службу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і які згідно своїх обов`язків зобов`язані вчиняти дії щодо підтримання правопорядку, а й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.

Надаючи оцінку аргументам позивача, покладеним в основу адміністративного позову, про необґрунтованість оскаржуваного наказу відповідача (п. 5), суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно листа ГУ НП у Львівській області від 28.09.2021 № 23588/01/3721, посадовими інструкціями старшого оперуповноваженого сектору РЗПВ ВКП Львівського РУП капітана поліції ОСОБА_4 , старшого оперуповноваженого сектору РЗПВ ВКП Львівського РУП капітана поліції ОСОБА_3 та посадової інструкції старшого оперуповноваженого сектору РЗПВ ВКП Львівського РУП капітана поліції ОСОБА_5 , їх безпосереднім керівником був начальник сектору РЗПВ ВКП Львівського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 .

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно витягу з наказу ГУ НП у Львівській області № 25-о/с від 21.01.2021, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , переміщено на посади старших оперуповноважених сектору розкриття злочинів проти власності, з 21.01.2021 (а. с. 43, 48 том 2).

Отже, покликання позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не були в його підпорядкуванні, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, такі спростовуються витягами з наказу ГУ НП у Львівській області № 25-о/с від 21.01.2021 та свідчить про необізнаність ОСОБА_1 , як начальника сектору РЗПВ ВКП Львівського РУП ГУНП у Львівській області про працівників поліції сектору, які знаходяться у нього в підпорядкуванні та свідчить про неналежне виконання своїх обов`язків, як начальника.

Тобто, на момент призначення позивача (15.02.2021) на посаду начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вже працювали у секторі розкриття злочинів проти власності, а тому на думку суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 як керівник, несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення її дотримання, зобов`язаний був контролювати та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень у період зайняття ним цієї посади.

Щодо покликання позивача, що наказ і висновок за результатами службового розслідування не містять інформації про обставини вчинення дисциплінарного проступку, пояснень безпосереднього керівника та інших осіб, яким відомі обставини справи саме стосовно позивача, документів та матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, відомостей, що характеризують його, причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з позивача звинувачення, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними.

Оскільки, у матеріалах службового розслідування наявні, зокрема, пояснення позивача, а також начальника Львівського РУП ГУ НП у Львівській області, якому позивач підпорядковувався, службова характеристика ОСОБА_1 .

Разом з тим, ці відомості, у відповідності до статті 19 Дисциплінарного статуту, були взяті відповідачем до уваги при винесенні висновку службового розслідування від 03.06.2021.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджено грубе порушення позивачем службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та частиною першою статті 3 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо покликання позивача, що в оскаржуваному наказі відповідачем помилково вказано на порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, замість ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», то суд апеляційної інстанції вважає, що вказана обставина не може бути безумовною підставою для його скасування, оскільки по суті не впливає на факт встановлених порушень службової дисципліни, які вчинені позивачем.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі № 380/10953/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 24.06.2022.