Справа № 260/8197/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

24 червня 2022 року м. Ужгород№ 260/8197/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання вимоги протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби, в якому просить: 1) визнати незаконними вимоги Закарпатської митниці Держмитслужби по відшкодуванню ОСОБА_1 витрат за зберігання на складі митниці легкового автомобіля марки «Mazda СХ 5», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення та відмову у видачі вказаного автомобіля; 2) зобов`язати Закарпатську митницю Держмитслужби видати ОСОБА_1 легковий автомобіль марки «Mazda СХ 5», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення без стягнення з позивача платежів за його зберігання на складі митниці.

В судовому засіданні 02 червня 2022 року представник відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропущенням строків звернення до суду. Подану заяву аргументував тим, що про необхідність сплати витрат за зберігання легкового автомобіля марки Mazda, модель CХ5 на складі митниці позивачу було повідомлено листом від 29 грудня 2020 року. Не погоджуючись з таким рішенням начальника Закарпатської митниці Держмитслужби 27 січня 2021 року позивач оскаржив таке до Державної митної служби України. З огляду на що вважає, що позивач ще в січні 2021 року знав про порушення своїх прав. Однак із даним позовом до суду звернувся тільки 23 грудня 2021 року, тобто з пропуском 6-місячного строку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 даний позов залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку.

15 червня 2022 року на виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 до суду надійшло клопотання позивача, в якому просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такі. В поданому клопотанні зазначає, що спірні правовідносини є триваючими, оскільки відповідач протягом тривалого проміжку часу ухиляється від виконання своїх обов`язків. Заявляє, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду №260/409/19 від 20.08.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, встановлено протиправність відмови Закарпатської митниці ДФС в митному оформленні придбаного ним автомобіля, а отже, й незаконність утримування такого. Тому вважає, що будь-які витрати митниці за зберігання автомобіля, що фактично потрапив на зберігання внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, він платити не зобов`язаний. Разом з тим, після набрання таким судовим рішення законної сили 29 грудня 2020 року відповідач повідомив його про те, що для отримання транспортного засобу йому необхідно сплатити витрати за зберігання такого. В квітні 2021 року він повторно звернувся до Закарпатської митниці ДФС щодо завершення митних формальностей та оформлення автомобіля, однак у задоволенні такого знову було відмовлено без роз`яснення причин. Тільки в грудні 2021 року надісланим листом Закарпатська митниця ДФС повідомила, що належний йому автомобіль може бути отриманим тільки після сплати витрат митниці за його зберігання, що й було оскаржено в судому порядку. Тому вважає, що з огляду на тривалу протиправну бездіяльність щодо невидачі автомобіля, порушення його прав носить триваючий характер, а тому строк звернення до суду ним не пропущено.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Нормами ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996, Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980).

Предметом оскарження в даній справі є вимоги Закарпатської митниці Держмитслужби по відшкодуванню ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) витрат за зберігання на складі митниці легкового автомобіля марки «Mazda СХ5» та зобов`язання видати такий без стягнення таких платежів.

Так, судом встановлено, що з метою митного оформлення придбаного поза межами митної території України легкового автомобіля марки Mazda СХ5 уповноваженою особою в інтересах ОСОБА_1 подано до Закарпатської митниці ДФС митну декларацію від 31 січня 2019 року №UA305000/2019/00006620, однак митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товарів UА305000/2019/000034/2 від 03 лютого 2019 року, яким визначив митну вартість товару за резервним методом. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача ОСОБА_1 оскаржив його до Закарпатського окружного адміністративного суду. При цьому разом з оскарженням такого рішення Закарпатської митниці ДФС позивач оскаржив також розмір плати 10 євро за одну добу за зберігання належного йому транспортного засобу - легкового автомобіля MAZDA модель СХ5, який з 27.01.2019 року набув статусу такого, що зберігається на складі Закарпатської митниці ДФС, відповідно до листа-повідомлення від 07.02.2019 року № 144/29/07-70-65 Закарпатської митниці ДФС.

За результатами судового розгляду такої адміністративної справи рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду №260/409/19 від 20.08.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UА305000/2019/000034/2 від 03 лютого 2019 року. В решті позову відмовлено.

При цьому судом встановлено, що відповідно до листа від 07 лютого 2019 року №144/29/07-70-65 Закарпатської митниці ДФС, позивача було повідомлено, що у зв`язку з перевищенням термінів зберігання, визначених статтею 263 частиною 3 Митного кодексу України, належний ОСОБА_1 транспортний засіб - легковий автомобіль MAZDA модель СХ 5 набув статусу такого, що зберігається на складі Закарпатської митниці ДФС. Розмір плати за зберігання становить 10 євро за добу.

Однак у зв`язку з передчасністю оскарження дій відповідача щодо стягненню витрат за зберігання транспортного засобу на складі органу доходів і зборів з огляду на непредставлення рішення про стягнення таких витрат, у задоволенні позову в цій частині було відмовлено.

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Закарпатської митниці Держмитслужби із заявою, в якій просив видати зі складу митниці легковий автомобіль марки «Mazda СХ5».

За наслідками розгляду такої заяви листом Закарпатської митниці Держмитслужби від 29.12.2020 ОСОБА_1 було повідомлено про можливість видачі такого автомобіля після його митного оформлення, відшкодування витрат митних органів на його зберігання у розмірі 6870,00 євро та сплати відповідних митних платежів.

Позивач особисто підтвердив факт отримання зазначеного листа в січні 2021 року. Вказана обставина підтверджується фактом подання скарги до Державної митної служби України на вказану відмову, в якій позивач висловив незгоду із зобов`язанням митного органу сплатити витрати за зберігання легкового автомобіля на складі митниці та просив видати такий транспортний засіб.

Таким чином, станом на січень 2021 року позивач достеменно знав про вимогу органу Державної митної служби України відшкодувати вартість витрат за зберігання легкового автомобіля марки «Mazda СХ5» на складі митниці та відмову видати такий без їх сплати.

Проте з даним позовом до суду звернувся тільки 29 грудня 2021 року, що вбачається з відомостей конверту органу поштового зв`язку.

Положення процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з днем, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

При визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного строку та, відповідно, вирішення питання про дотримання чи порушення позивачем цього строку, суд, насамперед повинен з`ясувати коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

В обумовлено аспекті «день, коли особа дізналася про порушення свого права» - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

У спірних правовідносинах судом встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про вимогу Закарпатської митниці ДФС відшкодувати витрати за зберігання на складі митниці легкового автомобіля «Mazda СХ5» та відмову повернути такий без їх сплати (що є предметом оскарження в даній справі) ще в січні 2021 року, що позивачем не заперечується.

При цьому суд вважає, що триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У цьому контексті під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Одночасно з цим, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Загалом правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Своєю чергою, наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України .

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 травня 2022 року у справі №520/8827/2020.

В поданому на вимогу ухвали суду від 02.06.2022 клопотанні ОСОБА_1 вважає, що строк звернення до суду ним не пропущений з огляду на триваючий характер спірних правовідносин. Однак суд не може погодитися з такою позицією позивача у зв`язку з тим, що предметом позову є не бездіяльність відповідача, як триваюча пасивна поведінка, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. ОСОБА_1 оскаржує дії щодо відмови видати належний йому на праві власності автомобіль та вимоги сплатити витрати по зберіганню такого на складі митниці.

Отже, той факт, що позивач вважає дії відповідача триваючим правопорушенням, не змінює моменту, з якого він повинен був дізнатись про порушення свої прав та, відповідно, міг звернутися до суду з адміністративним позовом.

Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду у постанові від 05 травня 2022 у справі №240/10663/20.

Суд також не бере до уваги твердження позивача про неодноразові звернення до митного органу в 2021 році з проханням повідомити про причини відмови видати належний йому на праві власності автомобіль, які були залишені без необхідних роз`яснень. З цього приводу суд зазначає, що підстави відмови Закарпатської митниці ДФС були роз`янені ОСОБА_1 в листі від 29.12.2020. Його зміст є чітким, зрозумілим та не вбачає двоякого трактування. Саме вимоги, доведені до ОСОБА_1 вказаним листом, є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивач не наводить. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123 КАС України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на вищенаведене даний адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ч. 15 ст. 171, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) до Закарпатської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 43337207) залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін