Справа № 760/22554/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, старшого дільничного офіцера поліції Солом`янського управління поліції Національної поліції у м. Києві Рябченка Б.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУ НП у м. Києві, старшого ДОП Солом`янського УП НП у м. Києві Рябченка Б.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

З позову вбачається, що позивач оскаржує винесену 16.08.2021 року інспектором Рябченком Б.М. постанову ГАБ № 991676, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Позивач не погоджується з постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Пояснює, що 16.08.2021 року близько 10:00 год. він вийшов з будинку, де проживає, до дільничного інспектора поліції для того, щоб запросити його за адресою проживання для здійснення впливу на його доньку - ОСОБА_2 , яка з самого ранку вживала алкогольні напої і поводила себе агресивно. Дільничного інспектора на місці не виявилося і позивач повернувся до дому. Підійшовши до будинку, виявив зачиненою хвіртку подвір`я і не зміг потрапити до будинку. Оскільки донька його не впускала, викликав працівників поліції за номером 102. Після приїзду поліції, почувши це, ОСОБА_2 відкрила хвіртку та повідомила, що не закривала її. У зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи було складено оскаржувану постанову.

Також зазначає, що ст. 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Але ст. 183 КУпАП до даних випадків не відноситься, тобто протокол повинен бути складений.

Крім того, посилається на відсутність будь-яких доказів вчинення адміністративного правопорушення, оскільки сама постанова не є належним доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В ухвалі відповідачам було визначено строк на подання відзиву.

15.06.2022 року від ГУ НП у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Викладаючи фактичні обставини справи зазначає, що 16.08.2021 року о 12:07 год. на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 16.08.2021 року о 12:06 год. за адресою: АДРЕСА_1 , «знайомі доньки не пускають заявника ( ОСОБА_1 ) у власний будинок, зброї не бачив».

Зазначену інформацію для проведення перевірки та прийняття рішення зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві за ЄО № 45738 від 16.08.2021 року.

Під час перевірки інформації, зокрема, були відібрані пояснення доньки позивача - ОСОБА_2 , яка стверджувала, що ніяких перешкод щодо проходу заявника у будинок не було.

Факт домашнього насильства не підтвердився. В діях позивача вбачалися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та працівниками поліції розглянуто дану подію та винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення.

Вважає, що працівниками поліції відповідно до своїх функціональних обов`язків, всебічно, повно і об`єктивно досліджено всі обставини справи в ї сукупності та прийнято рішення.

Позивач, повідомляючи інформацію для виклику спеціальних служб, у тому числі під час його спілкування з оператором на лінії «102» про протиправні дії щодо нього, усвідомлював, що це призведе до виклику поліції для перевірки вказаних ним обставин.

Отже, винесення постанови відбулося відповідно до вимог чинного законодавства України.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16.08.2021 року старшим ДОП Рябченком Б.М. було складено постанову ГАБ № 991676 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно з п.п. 1, 3, 4, 5, 5-1, 8, 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює прийом екстрених викликів за скороченим телефонним номером 102; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає всіх можливих заходів для надання домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку (включаючи ст. 183).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до п.п. 5 п. 3 Розділу ІІ Інструкції з організації діяльності дільничих офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2017 року № 650, ДОП з метою виконання своїх обов`язків можуть у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Отже, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 183 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач зателефонував 16.08.2021 року на спецлінію 102 та повідомив про те, що його співмешканці зачинили вхідні двері та не впускають його до квартири, хоча цього факту не було.

Статтею 183 КУпАП встановлено відповідальність за завідомо неправдивий виклик поліції у виді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівниками поліції не було перевірено та не надано оцінки фактичним обставинам справи.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 80 КУпАП).

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідачі як представники державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 16.08.2021 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

При цьому, диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Однак, за повідомленням позивача про те, що йому чиняться перешкоди у доступі до місця свого проживання з боку своєї доньки, відповідачем не здійснено перевірку та не встановлено обставин, не вжито ніяких заходів.

Посилання представника відповідача у поданому відзиві на відібрані пояснення у ОСОБА_2 , яка зазначила, що ніяких перешкод з її боку не було, суд оцінює критично, так як за доводами позивача саме його донька перешкоджала йому у доступі до приміщення, а, отже, вона є безпосередньо зацікавлена в наданні пояснень на свою корись. Інших же свідків, які могли б повідомити про обставини даної ситуації чи взаємовідносин між позивачем та ОСОБА_2 в цілому, працівником поліції допитано не було.

Отже, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102», не пересвідчившись в дійсних взаємовідносин між ним та його донькою, тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 183, 222, 245, 246, 247, 251, 252, 268, 276, 287-289 КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Інструкцією з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженою наказом МВС України від 28.07.2017 року № 650, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, старшого дільничного офіцера поліції Солом`янського управління поліції Національної поліції у м. Києві Рябченка Б.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ГАБ № 991676 по справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2021 року, винесену старшим дільничним офіцером поліції Солом`янського управління поліції Національної поліції у м. Києві Рябченком Б.М. (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 49), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: