Справа № 520/15974/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 р. Справа № 520/15974/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.10.2021 року у справі № 520/15974/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області та Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 року №367-ХІV (п`ять мінімальних пенсій за віком) - та такими, що суперечать Конституції України;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати, а Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги за 2021 рік згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV (зі змінами і доповненнями) у сумі 7354,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року у справі № 520/15974/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області та Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бонових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального за хисту» в редакції Закону від 25.12.1998 року №367-ХІV (п`ять мінімальних пенсій за віком).

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати, а Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги за 2021 рік згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального за хисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV (зі змінами і доповненнями).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року у справі № 520/15974/21 скасувати в частині задоволення адміністративного позову до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Визнати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації неналежним відповідачем.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації посилається на те, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог відносно Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, судом першої інстанції не враховано, що позивач, як одержувач щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік на обліку в Обласному центрі по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації не перебуває, списки-розпорядження від Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації на призначення допомоги по Нововодолазькому району до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації не надаються, та нарахування і виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік Обласний центр позивачеві не здійснював.

Разом з тим, у зв`язку із реформуванням адміністративно-територіального устрою, Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації є частково централізованим, а саме: централізоване нарахування та виплата здійснюється по Дергачівській та Харківській базах, а до децентралізованої бази відноситься база колишнього Нововодолазького району, по якому нарахування та виплату здійснює безпосередньо Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації на яке повноваження Обласного центру не розповсюджуються.

Таким чином, оскільки Обласний центр не є належним відповідачем у цій справі, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковими.

Також, скаржником зазначено про те, що задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції не було враховано норми, передбачені бюджетним законодавством та постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 325 від 08.04.2021 р., яка є чинною.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник бойових дій, відповідно до посвідчення.

Конституційним Судом України 27.02.2020 року прийнято рішення №3-р/2020, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Однак, позивачеві не було здійснено нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у зв`язку із чим він звернувся до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації із заявою щодо перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій.

Листом Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації від 03.08.2021 року за №06-18/3978, позивачеві було повідомлено про те, що у 2021 році йому було нараховано та виплачено разову грошову допомогу згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 р. № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»». Бюджетне призначення для виплати учасникам бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня становило 1491,00 грн. Зазначено, що вирішення питання про встановлення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій знаходиться поза межами повноважень Управління, яке, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснює лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то право позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі порушено.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а тому не надає оцінку судовому рішенню в частині відмови у задоволенні позовних вимог, яка у даному випадку сторонами не оскаржується.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII (в подальшому - Закон № 3551-XII).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 р. №367-XIV), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (в подальшому - Закон № 107-VI), текст вказаної вище частини статті 12 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.

Згідно із пп. 5 п. 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 р. № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12,13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 відновлено дію частини 5 статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас Кабінет Міністрів України у постанові від 08.04.2021 р. № 325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1491 грн. (додаток до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 р. № 325), тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли і Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 р. № 325.

Виходячи із визначених у частині 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 р. № 325, а Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який має вищу юридичну силу.

Таким чином, застосовуються положення ст. 12 Закону № 3551-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 р. № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 р., мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2021 року встановлено у розмірі 1769 гривень.

Отже, відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", сума виплати позивачу повинна складати 8845 гривень (1769 x 5 = 8845).

Таким чином, позивач має право на доплату разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, оскільки за 2021 рік така допомога йому виплачена не в повному обсязі.

Як зазначає позивач, разову грошову допомогу йому виплачено у розмірі 1491,00 грн., тобто у розмірі меншому ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII, що в свою чергу свідчить про порушення права позивача на отримання допомоги у належному розмірі.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в рішенні від 29.09.2020 року у справі №440/2722/20, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року в аналогічних правовідносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то право позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі порушено.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бонових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального за хисту» в редакції Закону від 25.12.1998 року №367-ХІV (п`ять мінімальних пенсій за віком), та покладення на Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації обов`язку здійснити виплату вказаної допомоги, виходячи з наступного.

Статтею 17-1 Закону № 3551-ХІІ передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 р. № 423 (далі - Положення № 423) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 р. № 783), Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі, торгівлі людьми, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання соціальних послуг та проведення соціальної роботи, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, ветеранів праці, ветеранів війни, осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, ветеранів військової служби, жертв нацистських переслідувань, дітей війни та жертв політичних репресій, пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки (державна допомога, пільги, житлові субсидії та інші виплати, що проводяться за рахунок державного бюджету, соціальні послуги) та за дотриманням прав дітей, а також забезпечує формування та реалізує державну політику щодо здійснення державного нагляду у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного

Згідно із пп. 41 п. 4 вказаного Положення № 423, Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пунктами 2 та 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» № 325 від 08.04.2021 р. (далі - Порядок № 325) передбачено: забезпечити подання до 14 квітня поточного року структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад переліків осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань": Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією, Державною податковою службою, Державною митною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Офісом Генерального прокурора, Державною судовою адміністрацією, Державною спеціальною службою транспорту, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України; Пенсійним фондом України - щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах.

Міністерству фінансів і Державній казначейській службі забезпечити до 16 квітня поточного року перерахування коштів Міністерству соціальної політики для їх спрямування структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій з метою виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" "Про жертви нацистських переслідувань".

Пунктом 5 Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого Постановою №325, встановлено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.

Право на отримання грошової допомоги мають громадяни таких категорій (далі - отримувачі грошової допомоги), зокрема: учасники бойових дій.

Аналіз наведених положень дає підстави дійти висновку про те, що Міністерство соціальної політики, як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, який відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в межах бюджетних призначень здійснює розподіл бюджетних коштів, які спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року за № 1635 «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року за № 1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються», Розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 12 січня 2021 року, № 5 «Про утворення комісій з реорганізації районних державних адміністрацій Харківської області та затвердження їх персональних складів" відбулась реорганізація Харківської районної державної адміністрації Харківської області шляхом приєднання Дергачівської та Нововодолазької районних державних адміністрацій.

При цьому, Харківська районна державна адміністрація є правонаступником майна, прав та обов`язків Дергачівської та Нововодолазької районних державних адміністрацій.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року, № 1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються» та Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 12 січня 2021 року, № 5 «Про утворення комісій з реорганізації районних державних адміністрацій Харківської області та затвердження їх персональних складів» (зі змінами), керуючись ст. ст. 6, 39, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» затверджено передавальний акт Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області () до правонаступника, Харківської районної державної адміністрації Харківської області (), що підтверджується розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 31.03.2021 за № 180.

Таким чином, Управління соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області перебуває в стані припинення, що також підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (процес припинення з 19.01.2021 року), однак усі права та обов`язки Управління соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області перейшли до правонаступника - Харківської районної державної адміністрації.

Позивачем, з посиланням на відповідь Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, зазначено, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2021 рік, у сумі 1491,00 грн., тобто, у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального за хисту» в редакції Закону від 25.12.1998 року № 367-ХІV, позивачеві була нарахована Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації згідно списків, поданих Нововодолазьким районним військовим комісаріатом Харківської області, виплата проводилась через обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Водночас, скаржником неодноразово наголошено на тому, що згідно бази даних одержувачів допомог та компенсацій по Харківській області, позивач, як одержувач щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, на обліку по централізованим районам (базам) не перебуває, списки-розпорядження від Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації на призначення допомоги по Нововодолазькому відділу до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації не надаються, та нарахування і виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік Обласний центр позивачеві не здійснював, на підтвердження чого до суду першої інстанції була надана довідка від 08.09.2021 року № 3-02 (а.с. 20).

При цьому скаржником зазначено, що у зв`язку із реформуванням адміністративно-територіального устрою, Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації є частково централізованим, а саме: централізоване нарахування та виплата здійснюється по Дергачівській та Харківській базах, а до децентралізованої бази відноситься база колишнього Нововодолазького району, по якому нарахування та виплату здійснює безпосередньо Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації на яке повноваження Обласного центру не розповсюджуються.

Колегія суддів зазначає, що Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Поряд із цим, у своєму відзиві на позовну заяву Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації зазначило, що здійснюючи виплату грошової допомоги до 5 травня 2021 року в сумі 1491,00 грн., Управління діяло в межах своїх повноважень та на виконання постанов Уряду, які є чинними (а.с. 25).

Будь-яких доказів того, що нарахування та виплата позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік були здійснені Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що, у даному конкретному випадку, особою, відповідальною за призначення та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік є Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, яке проводило нарахування та виплату позивачеві спірної допомоги.

Доходячи такого висновку, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду які були наведені в постанові від 29.09.2020 р. у зразковій справі №440/2722/20, відповідно до яких, органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. За змістом вказаної постанови, Суд дійшов висновку про те, що протиправна бездіяльність щодо виплати допомоги у належному розмірі була допущена тим органом, який безпосередню здійснив виплату щорічної разової грошової допомоги.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку, належним відповідачем стосовно дій по нарахуванню та виплаті позивачеві спірної допомоги до 5 травня за 2021 рік є Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, як орган, що проводив нарахування та виплату такої допомоги.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивач, як одержувач щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік на обліку Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації станом на час виникнення спірних відносин не перебував, та докази надходження до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації списків-розпоряджень на призначення та виплату позивачеві спірної допомоги, та безпосередньої її виплати, відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про визнання протиправними дій Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бонових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального за хисту» в редакції Закону від 25.12.1998 року №367-ХІV (п`ять мінімальних пенсій за віком), та покладення на Обласний центр обов`язку зі здійснення виплати означеної допомоги.

Водночас, колегія суддів враховує, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також, як наголошується ЄСПЛ у рішенні по справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Верховний Суд у своїй практиці також неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/12).

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечувати реальне відновлення порушеного права.

При цьому колегія враховує, що механізм адміністративної взаємодії між владними суб`єктами не повинен мати істотного (вагомого) юридичного впливу для стану захисту прав та інтересів заявника - приватної особи, штучно створюючи безпідставні перешкоди.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача, є зобов`язання Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального за хисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV (зі змінами і доповненнями) з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги до 5 травня за 2021 рік.

В контексті вищевикладеного, колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, за правилами частини 2 ст. 77 КАС України, а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкт владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його рішення, дії чи бездіяльності.

Поряд із цим, колегія суддів зазначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Таке завдання адміністративного судочинства реалізується за допомогою системи принципів адміністративного судочинства, одним з основоположних яких є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві - це закріплене у КАС України положення про обов`язок суду вжити передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, встановлення юридичних фактів, запропонувати сторонам надати необхідні докази для винесення законного і обґрунтованого рішення у адміністративній справі, або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає. Адміністративний суд повинен активно використовувати процесуальні повноваження, у тому числі й щодо виявлення та витребування доказів за власною ініціативою.

Усупереч наведеному, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, не вжито передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх істотних для правильного вирішення цієї справи обставин, не запропоновано сторонам надати належні та достатні докази необхідні для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, та не витребувано їх з власної ініціативи.

Водночас, надаючи правову оцінку обставинам, встановленим на підставі наявних у справі доказів, та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів приймає доводи апеляційної скарги як належні, оскільки такі спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, слід звернути увагу апелянта на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права стосовно вирішення позовних вимог по суті спору до неналежного відповідача, не спростовує наявність порушеного права позивача у спірних відносинах, та доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм бюджетного законодавства та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 325 від 08.04.2021 р., є безпідставними.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частини 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі № 520/15974/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бонових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 року №367-ХІV (п`ять мінімальних пенсій за віком).

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV (зі змінами і доповненнями) з урахуванням попередньо виплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Калиновський В.А.