Справа № 380/15/22
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/15/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного суду міста Києва про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Печерського районного суду міста Києва, з вимогами:

- визнати протиправною відмову Печерського районного суду міста Києва надати інформацію на мій запит від 25.11.2021 та зобов`язати його негайно (в порядку ч. 1 ст. 371, п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України) надати таку інформацію та документи:

-повідомити чи надіслану 05.10.2021 у Єдиний державний реєстр судових рішень постанову суду у справі № 757/15353/21-п з фразою "відправити нахер" було підписано цифровим /електронним підписом судді відповідно до вимог законодавства?

-повідомити прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка підписала постанову суду у справі № 757/15353/21-п з фразою "відправити нахер".

-повідомити чи можливо, що постанову суду у справі № 757/15353/21-п з фразою "відправити нахер" підписала інша особа, а не суддя Білоцерківець О.А.

-повідомити чи можливо, що і інші постанови Печерського районного суду м.Києва підписують не судді, а інші особи.

-надати мені електронну копію листа суду від 24.11.2021 № 5600/21 на підставі якого доступ до документу у реєстрі судових рішень було обмежено.

-повідомити, коли було виготовлено оригінал судового рішення, який відрізняється від того, що було надіслано у Реєстр.

-повідомити, яка причина того, що Постанову від 26.07.2021 у справі № 757/15353/21-п було надіслано у Єдиний державний реєстр судових рішень лише 05.10.2021.

-повідомити прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка допустила помилку, про яку йдеться у листі суду від 24.11.2021 № 5600/21.

-судові витрати покласти на Відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач 25.11.2021 надіслав на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва запит на публічну інформацію у якому просив суд надати інформацію про надсилання суддею Білоцерківським О.А. постанови від 26.07.2021 у справі №757/15353/21-п для оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відповідач надав відповідь на запитувану інформацію у вищевказаному листі. Позивач вважаючи, що дана інформація не відповідає запитанням у листі та надана не у повному обсязі, звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою від 10.01.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що відповідач листом від 01.12.2021 №5693/21 надав позивачу відповідь на всю запитувану інформацію. Однак зазначає, що запитувана інформація у питаннях №3 та №4 інформація по суті не в повній мірі відповідала законодавчому визначенню публічної інформації як правової дефініції і не відносилась до такої, оскільки позивач запитав про імовірність існування певної інформації, а не її фактичну наявність, і яка, враховуючи надані відповідачем відповіді на питання №1,№2, до того ж була відсутня у володінні відповідача. Слід зауважити, що позивачу було відомо зміст інформації, яка міститься у даному листі, а саме: у Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі №757/15353/21-п міститься інформація про те, що доступ до документу (постанови) обмежено на підставі листа суду від 24.11.2021 № 5600/21 (Вх. № 13452/03-21 від 24.11.2021), як до такого, що не відповідає оригіналу судового рішення через допущену технічну помилку під час його надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень. Надати інформацію у відповідь на питання №6-№8 відповідач був позбавлений можливості, у зв`язку з відсутністю запитуваної інформації у володінні суду, про що повідомив позивача.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій просить позов задовольнити в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

25.11.2021 ОСОБА_1 надіслав на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва запит на публічну інформацію. У ньому позивач просив суд надати інформацію про надсилання суддею Білоцерківцем О.А. постанови від 26.07.2021 у справи № 757/15353/21-п для оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У своєму запиті позивач вказав, що на той момент (25.11.2021) цієї постанови немає у ЄДРСР, а за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/100092611 вказано таку інформацію: "Доступ до документу обмежено на підставі листа суду від 24.11.2021 № 5600/21 (Вх. № 13452/03-21 від 24.11.2021), як до такого, що не відповідає оригіналу судового рішення через допущену технічну помилку під час його надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень".

У вищевказаному запиті позивач просив надати відповідь на запитувану інформацію, а саме:

-повідомити чи надіслану 05.10.2021 у Єдиний державний реєстр судових рішень постанову суду у справі № 757/15353/21-п з фразою "відправити нахер" було підписано цифровим /електронним підписом судді відповідно до вимог законодавства?

-повідомити прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка підписала постанову суду у справі № 757/15353/21-п з фразою "відправити нахер".

-повідомити чи можливо, що постанову суду у справі № 757/15353/21-п з фразою "відправити нахер" підписала інша особа, а не суддя Білоцерківець О.А.

-повідомити чи можливо, що і інші постанови Печерського районного суду м.Києва підписують не судді, а інші особи.

-надати мені електронну копію листа суду від 24.11.2021 № 5600/21 на підставі якого доступ до документу у реєстрі судових рішень було обмежено.

-повідомити, коли було виготовлено оригінал судового рішення, який відрізняється від того, що було надіслано у Реєстр.

-повідомити, яка причина того, що Постанову від 26.07.2021 у справі № 757/15353/21-п було надіслано у Єдиний державний реєстр судових рішень лише 05.10.2021.

повідомити прізвище, ім`я, по-батькові та посаду особи, яка допустила помилку, про яку йдеться у листі суду від 24.11.2021 № 5600/21.

У відповідь на запит позивача, відповідач надіслав лист (вих.№ 5693/21), в якому:

-повідомив, що 04.10.2021 вказана постанова була відправлена до ЄДРСР суддею Білоцерківцем О.А.;

-вказав, що відповідно до Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції суддя може уповноважити помічника з використанням його ЕЦП надсилати судові рішення для їх внесення до ЄДРСР;

-відмовив у наданні листа суду від 24.11.2021 № 5600/21, на підставі якого доступ до документа у ЄДРСР було обмежено, оскільки відповідно до процесуального законодавства лише сторони мають право ознайомлюватись із такими документами (позивач не є стороною вказаної справи).

Позивач вважаючи, що відповідач надав не повну відповідь на запитувану інформацію та вважаючи, що такі дії відповідача є неправомірною відмовою у наданні інформації на запит та порушують право позивача на доступ до публічної інформації, що передбачене Законом "Про доступ до публічної інформації" звернувся до суду із означеним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

За змістом статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Аналізуючи зміст запитуваної позивачем інформації суд встановив, що така інформація є публічною, оскільки отримана чи мала б бути отримана відповідачем в процесі виконання повноважень щодо організаційного забезпечення роботи суду.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом з`ясовано, що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку, визначеному Законом № 2939-VI.

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач не надав повної інформації на запит від 25.11.2021.

Судом встановлено, що відповідач надав відповідь на запитувану інформацію, а саме: повідомив, що 04.10.2021 вказана постанова була відправлена до ЄДРСР суддею Білоцерківцем О.А.; вказав, що відповідно до Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції суддя може уповноважити помічника з використанням його ЕЦП надсилати судові рішення для їх внесення до ЄДРСР; відмовив у наданні листа суду від 24.11.2021 № 5600/21, на підставі якого доступ до документа у ЄДРСР було обмежено, оскільки відповідно до процесуального законодавства лише сторони мають право ознайомлюватись із такими документами.

При цьому стосовно запитуваної інформації у питаннях 1-4 та 6-8 позивач відповіді не отримав.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача, що надана на його запит інформація не може вважатися повною, адже є недостатньою.

Окрім того суд критично ставиться до твердження відповідача, що решта доводів позивача з приводу ненадання повної відповіді є юридично неспроможними, оскільки згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Підсумовуючи, суд констатує, що встановлені обставини справи свідчать про те, що:

по-перше, у даному випадку відповідач вважається розпорядником публічної інформації в розумінні вимог Закону № 2939-VI та несе обов`язки, визначені цим законом;

по-друге, відповідач був зобов`язаний надати позивачу повну та достовірну інформацію, яка запитувалась у запиті від 28.08.2021;

по-третє, відповідач надав неповну інформацію на такий запит, чим порушив законне право позивача на доступ до публічної інформації.

Разом з тим, суд зазначає, що частиною сьомою статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. У такому випадку копія документа повинна надаватися у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.

Таким чином, Закон України "Про доступ до публічної інформації" прямо забороняє розпоряднику інформації відмовляти у доступі до документу, натомість наділяючи розпорядника інформації правом визначення обсягів інформації, що надається.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації.

За змістом пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем не надано відповіді по кожному питанню в межах наданих йому законом повноважень та у встановленому законом порядку, що в свою чергу суперечить вимогам Закону № 2939-VI, яким встановлено обов`язок розпорядника інформації, яким є відповідач, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну публічну інформацію.

Суд враховує, що уразі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення або вчинити певні дії.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 у справі №804/1469/17 та від 10.04.2019 у справі №826/11251/18.

Отже, відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій при розгляді запиту позивача В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

З огляду на вказане, суд вважає протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації на запит позивача від 25.11.2021.

При цьому суд враховує, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що слід зобов`язати Печерський районний суд м.Києва повторно розглянути запит від 25.11.2021 та надати повну відповідь на запитувану інформацію.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Печерського районного суду міста Києва, щодо надання відповіді на запитувану інформацію в запиті від 25.11.2021 року.

Зобов`язати Печерський районний суду міста Києва повторно розглянути запит від 25.11.2021 року та надати повну відповідь на запитувану інформацію.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного суду м. Києва (01601, м.Київ, вул. Володимирська 15, ) судовий збір в сумі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сакалош В.М.