Справа № 160/12028/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/12028/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 р. (суддя Верба І.О.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Сервіс» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

02.07.2021 р. ТОВ «Сіріус Сервіс» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, де просили визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів:

- № UА100070/2021/000199/2 від 28.05.2021 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100070/2021/00241;

- № UА100070/2021/000200/2 від 28.05.2021 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100070/2021/00242;

- № UА100070/2021/000204/2 від 31.05.2021 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100070/2021/00246;

- № UА100070/2021/000205/2 від 31.05.2021 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100070/2021/00247;

- № UА100070/2021/000206/2 від 02.06.2021 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100070/2021/00248.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 р. роз`єднані позовні вимоги, виділивши їх в самостійні провадження.

Так, в справі № 160/12028/21 містяться позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100070/2021/000204/2 від 31.05.2021р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2021/00246.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 р. адміністративний позов задоволений повністю.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 р., прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог та замінити відповідача Київську митницю Держмитслужби на Кивську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому прийняте неправомірне рішення.

На апеляційну скаргу відповідача позивачем наданий відзив, де просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Крім того, судом встановлено, що Постановою КМ України № 895 від 30.09.2020 р. «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» передбачений спосіб реорганізації територіальних органів Державної митної служби, зокрема, Київської митниці Держмитслужби, шляхом приєднання до Державної митної слукжби (створення єдиної юридичної особи).

Наказом Держмитслужби № 460 від 19.10.2020 р. утворені територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України, в т.ч. Київську митницю, та з 01.07.2021 р. до Київської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Держмитслужби перейшли функції та повноваження реорганізованої Київської митниці Держмитслужби, в зв`язку з чим належним відповідачем по справі є Київська митниця.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та допустити заміну відповідача Київської митниці Держмитслужби її правонаступником Київською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

Дослідивши матеріали справи та докази по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2020 р. між ТОВ «Сіріус Сервіс», як покупцем та іноземною компанією VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD (Китай), як продавцем укладений зовнішньоекономічний Контракт №2612/20, згідно умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені Контрактом.

Найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, що є невід`ємною частиною даного Контракту.

Ціна Контракту встановлюється в доларах США.

Покупець купує товар у кількості та за ціною, вказаною в рахунку-фактурі (інвойсі), якщо інше не передбачено Інвойсом, ціна Товару за цим Контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати, оплата передбачена яких за умовами поставки СРТ (м.Одеса, Україна) в редакції Інкотермс-2010.

Ціна Контракту визначається загальною вартістю товару відповідно до рахунків-фактур (інвойсів), що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Валютою платежу за цим контрактом є долар США. Сторони домовились, що страхування вантажу за цим контрактом не здійснюється.

Якщо інше окремо не погоджено Сторонами, поставка Товару здійснюється партіями, які узгоджуються з Покупцем у рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну окрему партію товару. Умовами поставки є: СРТ-Одеса (Інкотермс 2010).

Умови поставки можуть бути змінені, та вказані в рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі).

Датою відвантаження товару вважається дата транспортного документа (CMR, TIR та інші).

Датою поставки товару вважається дата оформлення митної декларації.

Продавець має право поставляти товар особисто або доручати відвантаження третім особам. Покупець зобов`язаний прийняти поставку від будь-якого з вантажовідправників, запропонованих Продавцем.

Оплата повинна здійснюватися безготівковим розрахунком на валютний рахунок Продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку Покупця з відстрочкою платежу 90 днів з дати поставки. Умови оплати Товару можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну окрему партію Товару відповідно.

Якість Товару має повністю відповідати чинним стандартам країни-імпортера і засвідчуватися документами, виданими компетентними організаціями країни походження.

Товар повинен бути належним чином упакований, запечатаний і промаркований з метою його ідентифікації та безпеки в процесі транспортування, навантаження і / або зберігання.

Упаковка повинна забезпечувати повне збереження Товару і охороняти його від псування при транспортуванні усіма видами транспорту.

Маркування товарів здійснюється його виробником.

Тара є безповоротною.

Укладаючи вказаний Контракт, Сторони передбачили можливість визначення умов поставки за згодою Сторін в інвойсах на кожну партію товару відповідно.

Судом встановлено, що 31.05.2021 р. за даним Контрактом на адресу позивача, на умовах поставки CРТ-Одеса, надійшли Товари: на суму 32 206,89 доларів США, згідно зазначеного контракту на підставі комерційних та товаросупровідних документів - інвойсу ІNVOICE №VT160511738/21 від 18.04.2021р., коносаменту BILL OF LADING №177XNENEN32809А від 18.04.2021р., пакувального листа PACKING LIST №VT160511738/21 від 18.04.2021р., комерційної пропозиції OFFER б/н від 18.04.2021р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №16746 від 30.05.2021р.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію (ЕМД) за №UA100070/2021/322461 від 31.05.2021 р., у якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору.

Для підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем надані відповідачу документи, що заявлені у митній декларації: №UA100070/2021/322461 від 31.05.2021 р:

-декларацію митної вартості за №3996, пакувальний лист PACKING LIST №VT160511738/21 від 18.04.2021 (код документу 0271), рахунок-фактуру ІNVOICE №VT160511738/21 від 18.04.2021 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №№177XNENEN32809А від 18.04.2021 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16746 від 30.05.2021 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №VT160511738/21 від 18.04.2021 (код документу 0862), висновок експерта №ГО-842 від 31.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016), комерційну пропозицію OFFER б/н від 18.04.2021 (код документу 3022), контракт №2612/20 від 26.12.2020 (код документу m 4100), додаткову угоду №1 до контракту №2612/20 (код документу 4103); декларацію про відповідність від 31.05.2021 р. (код документу 5123); лист №3105/1 від 31.05.2021 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000).

Факт подання декларантом перелічених документів підтверджується відповідними скріншотами, які позивачем долучено до позовної заяви.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач проти факту надання вказаних документів до митного оформлення не заперечує.

Дані, наведені у перелічених документах, не суперечать і висновкам експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати України №ГО-842 від 31.05.2021р., відповідно до яких дійсна ринкова вартість отриманого товару може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки СРТ-Одеса.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення. 2) надана декларантом комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Так, згідно норм зазначеної статті, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Тобто, даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості. 3) висновок Дніпропетровської ТПП прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для підтвердження митної вартості. В наведених експертом джерелах з мережі Інтернет, зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару. Крім того, зазначена в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару. Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із використанням умов договору (угоди, контракту); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст.254 МКУ; якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст.254 МКУ; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи,що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Однак, на вимогу відповідача декларантом надане повідомлення про відсутність можливості подання інших додаткових документів.

З матеріалів справи слідує, що в зв`зку з ненаданням додаткових документів відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні за митною вартістю, заявленою декларантом і виніс рішення №UA100070/2021/000204/2 від 31.05.2021р. про коригування митної вартості товарів.

У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав митні декларації: від 30.04.2021 №UA500020/2021/014955 (з розрахунку 2,43 дол. США за кг) - товар №1, від 05.02.2021 №UA500490/2021/001354 (з розрахунку 4,02 дол. США за кг) тов. №2; від 18.01.2021 №UA100070/2021/310869 (з розрахунку 1,98 дол. США за кг) тов. №3; від 29.03.2021 № UA500490/2021/004222 (з розрахунку 2,18 дол. США за кг) тов. №4; від 09.03.2021 №UA500020/2021/008128 (з розрахунку 4,07 дол. США за кг) тов. №5.

Так, статтею 53 МК України передбачено, що « 3. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Відповідно до ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті та декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Так, ч.1 статті 54 МК Ураїни передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 цієї ж статті контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК Укаїни, що необхідними для визначення митної вартості та мають повну інформацію про митну вартість та її складових.

Так, відповідач зазначив, що позивач не надав документів для усунення, вказаних митницею розбіжностей, а саме:

1.Не подані достовірні відомості щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з танспортуванням, завантаженням та вивантажуванням товарів до названого місця призначення.

Однак, судом встановлено, що відповідено Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 599 ві 24.05.2012 у графі 20 підлягають відображенню витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, а в графі 21 підлягають відображенню витрати навантаження, вивантаження та обробку товарів - тільки якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Згідно даних гр.20 та гр. 21 кожної поданої Декларації митної вартості до МД «витрати на транспортування до місця доставки , а також витрати на навантаження, вивантаження, обробку становлять 0 грн.

Крім того, як було зазначено раніше, п.2 зовнішньоекономічного Контракту № 2612/20 від 26.12.2020 р. передбачено, що «Ціна товару включає вартість тари, упаковки, маркування, перевещзення (заваньтаження, вивантаження), а також всі інші витрати, оплата передбачена яких умовами поставки СРТ (м.Одеса, Україна) в редакції Інкотермс 2010.

Відповідно Інкотермс 2010 за умовами поставки СРТ (Фрахт/перевезення оплачені до місця призначення означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджене сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Таким чином, продавець оплачує витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого місця призначення, що свідчить про те, що ціна товару вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати і позивач додаткові витрати на транспортування товару не несе.

Також суд зазначає, що згідно статті 53 ч.2 п.6 МК України « 2. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:…6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;…».

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не довів правомірність вимоги щодо не подання достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з танспортуванням, завантаженням та вивантажуванням товарів до названого місця призначеня.

2.Відповідач зазначив, що надана декларантом комерційна пропозиція є копією інвойсу не містить інформації щодо пропозиції для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару в розумінні положень У11 Генеральної годи з тарифів та торгівлі.

Однак, комерційна пропозиція є, лише, пропозицією щодо вартості товару, але конкретна ціна товару визначається сторонами з врахуванням інвойсу.

В даному випадку з врахуванням принципу свободи підприємницької діяльності, відповідач не довів, на якій підставі не врахована інформація, що міститься в комерційних пропозиціях та яка в сукупності з іншими доказами по справі є доказом правильності визначення митної вартості товару за ціною Договору, оскільки саме там вказана ціна, на підставі чого було запропоновано позивачу придбати відповідний товар.

3.Висновки Дніпропетровської ТПП від 31.05.2021 р. № ГО-842 прийняті до уваги митницею, але не можуть бути підставою для підтвердження митної вартості.

З даного приводу суд зазначає, що статтею 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що « 2. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України».

Таким чином, висновки Дніпропетровської Торгово промислової палати України є достовірними і беззаперечними доказами, що ринкова вартість товару може дорівнювати контрактій і вказана на умовах поставки, погоджених сторонами зовнішньоекономічного Контракту у відповідних інвойсах.

При таких обставинах судом встановлено, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості товару, що містять повну інформацію про митну вартість та її складові, і дані документи підтверджували всі числові значення складових митної вартості товару, в зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товару з картками відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач, всупереч ч.2 ст. 77 КАС України не довів правомірність своїх рішень, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова