Справа № 300/1875/22
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2022 р. справа № 300/1875/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М.
за участю секретаря судового засідання Маковійчук С.М.
представника позивача Вдовіна Р.Т.,
представника відповідача Боберського Р.П.,
представника третьої особи - Ільницької С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Боберського Р.П. щодо винесення повторної вимоги від 20.04.2022 № 03.1-25/1462 та скасування такої вимоги , -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також позивач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, боржник) звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (надалі по тексту також відповідач, орган державної виконавчої служби, державний виконавець) про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Боберського Р.П. щодо винесення повторної вимоги від 20.04.2022 № 03.1-25/1462 та скасування такої вимоги.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. перебуває виконавче провадження №68408061 по виконавчому листу №300/5406/21, виданому 21.12.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом. В межах вказаного виконавчого документа зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 28.07.2021 №5к/вих./7.2/5235 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, з урахуванням окладу за посадою в розмірі станом на 05.03.2019, окладу за військовим званням в розмірі станом на 05.03.2019, відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі станом на 05.03.2019, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у розмірі станом на 05.03.2019, премії у розмірі станом на 05.03.2019 та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум. Під час виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено та направлено до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторну вимогу від 20.04.2022 № 03.1-25/1462 щодо надання належним чином завірених копій перерахунку пенсії в період з 01.06.2010 по 01.02.2022.
Позивач зазначає, що рішення суду ним виконано в добровільному порядку та в межах повноважень покладених на органи пенсійного фонду до відкриття виконавчого провадження, свідченням чого є перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснений 12.01.2022, про що повідомлено відповідача на вимогу від 21.02.2022 № 031-25/975 листом від 11.03.2022 № 0900-0902/718.
Разом з тим, проведення перерахунків пенсій ОСОБА_1 з 01.06.2010 не мають відношення до виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 № 300/5406/21.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків (а.с.16-18).
Позивач у межах встановленого строку недоліки позовної заяви усунув (а.с.21-24), відтак, ухвалою суду від 18.05.2022 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями розгляду, передбачених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог ОСОБА_1 та судовий розгляд справи призначено на 26.05.2022 о 10:00 год. (а.с.25-27).
Судові засідання 26.05.2022 та 07.06.2022 не відбулися у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення про дату час та місце судового засідання третьої особи та відповідача відповідно.
В судовому засіданні 14.06.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 23.06.2022 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на адміністративний позов.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи із змісту адміністративного позову.
Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив, вказав, що оскільки на першу вимогу державного виконавця витребовуваних перерахунків пенсій не було надано боржником, то було винесено і направлено позивачу повторну оскаржувану вимогу.
Представник третьої особи щодо задоволення позову заперечила з мотивів наведених у письмових поясненнях. Вказала на те, що позивачем як боржником не належно виконано рішення суду по справі № №300/5406/21, оскільки при проведенні 12.01.2022 перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсотковий розмір пенсії безпідставно зменшено з 90% до 70% грошового забезпечення. При цьому, за аргументами представника третьої особи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 № 300/5406/21, на виконання якого позивачем з 01.04.2019 здійснено черговий перерахунок пенсії стягувача, жодним чином не передбачено зміну відсоткового розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення чи застосування обмеження її максимальним розміром(а.с. 77-81).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви органу пенсійного фонду, письмових пояснень третьої особи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, судом встановлено такі обставини.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 300/5406/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок основного розміру пенсії з 01.04.2019, відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 28.07.2021 №5к/вих./7.2/5235 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, з урахуванням окладу за посадою в розмірі станом на 05.03.2019, окладу за військовим званням в розмірі станом на 05.03.2019, відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі станом на 05.03.2019, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у розмірі станом на 05.03.2019, премії у розмірі станом на 05.03.2019 та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум(https://reyestr.court.gov.ua/Review/100581456).

Коментоване рішення набрало законної сили 26.11.2021.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ Боберським Р.П. 28.01.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68408061 з виконання виконавчого листа №300/5406/21, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 21.12.2021 (а.с.7-8).

Згідно зі змістом пункту 2 коментованої постанови, скерованої органу пенсійного забезпечення (а.с.8), старшим державним виконавцем доведено до відома боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом за №0900-0902-5/5555 від 10.02.2022 довело до відома старшого державного виконавця, що після набрання законної сили рішення суду у справі №300/5406/21 від 26.10.2021 боржником 12.01.2022 проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в фіксованій сумі 21 939,12 гривень(а.с. 4-5).

Орган пенсійного забезпечення наголосив на тому, що фактично виконавче провадження №68408061 з виконання виконавчого листа №300/5406/21, відкрито 28.01.2022, після того як ОСОБА_1 в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, здійснено перерахунок пенсії та забезпечено її виплату.

У зв`язку із вказаним позивач просив на підставі частини 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" винести постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.4-5).

На підтвердження своїх доводів боржник подав копію розпорядження за пенсійною справою стягувача № - Державний департамент з питань виконання покарань, оформленого органом пенсійного забезпечення від 12.01.2022, за змістом якого основний розмір пенсії ОСОБА_1 визначений виходячи із 70% розміру грошового забезпечення з врахуванням максимального розміру пенсії в розмірі 21 939,12 гривень (а.с.57).

З метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду 21 лютого 2022 року відповідачем винесено вимогу № 031-25/975, якою старший державний виконавець вимагав у пенсійного органу надати належним чином завірені копії перерахунку пенсії в період з 01.06.2010 по 01.02.2022. Попередив, що невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (а.с.97-98). Вказана вимога одержана позивачем 02.03.2022, що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції (а.с. 97).

На виконання вимоги ГУ ПФУ в Івано-Франківській області направило відповідачу листа від 11.03.2022 № 0900-0902/718 в якому повторно повідомило старшого державного виконавця про добровільне виконання рішення суду №300/5406/21 шляхом проведення 12.01.2022 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 в фіксованій сумі 21 939,12 гривень. Вказало про повідомлення такого первинно у листі від 09.02.2022(а.с. 99).

22 квітня 2022 року позивачем одержано повторну вимогу державного виконавця від 20.04.2022 № 03.1-25/1462, якою старший державний виконавець повторно вимагав у пенсійного органу надати належним чином завірені копії перерахунку пенсії в період з 01.06.2010 по 01.02.2022(а.с.9-10).

Позивач, як боржник у виконавчому провадженні ВП №68408061 звернувся з цим позовом до суду за захистом порушеного права, вважаючи, що у спірному випадку відповідачем протиправно складено та направлено повторну вимогу.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі по тексту також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню за правилами вимог частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною четвертою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно із статтею 76 Закону № 1404-VIII за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 16, 18 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Втім, Законом № 1404-VIII не надано повноважень державному виконавцю щодо складання повторних вимог у зв`язку з невиконанням вимоги.

Навпаки, Законом № 1404-VIII визначено право державного виконавця накласти стягнення у вигляді штрафу на фізичну особу у випадку невиконання вимог виконавця. Відтак, Закон № 1404-VIII наділяє державного виконавця дискреційними повноваженнями за результатом виконання чи не виконання вимоги державного виконавця, яка є обов`язковою до виконання на всій території України, щодо закінчення виконавчого провадження у першому випадку чи притягнення до відповідальності (зокрема у вигляді штрафу) у другому. Відтак, суд констатує, що відповідачем допущено вчинення неправомірних дій щодо винесення повторної вимоги від 20.04.2022 № 03.1-25/1462 за результатом розгляду виконання його вимоги (першої) від 21.01.2022 № 031-25/975.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача про те, що проведення перерахунків пенсій ОСОБА_1 з 01.06.2010, які витребовував оскаржуваною вимогою державний виконавець, не мають відношення до виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 № 300/5406/21, так як аргументи і мотиви, викладені у рішенні суду, яке звернуто до примусового виконання у виконавчому провадження №68408061 і стосується перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 28.07.2021 №5к/вих./7.2/5235 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, та не охоплює період з 01.06.2010.

В судовому засіданні представник відповідача не пояснив причини визначення такої дати 01.06.2010, яка є датою призначення пенсії ОСОБА_1 , у оскаржуваній вимозі.

На переконання суду дана обставина є явною складовою протиправності оскаржуваної повторної вимоги державного виконавця.

З огляду на відсутність вимоги позивача про зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження, судом не надається оцінка доводам позивача про добровільне виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 № 300/5406/21.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформованою, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Отже, обов`язок суду мотивувати прийняте ним рішення не можна сприймати буквально як необхідність відповідати на кожен аргумент заявника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець в частині винесення повторної вимоги від 20.04.2022 № 03.1-25/1462 діяв без дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та не в межах наданих йому повноважень, а тому оскаржувана повторна вимога від 20.04.2022 № 03.1-25/1462 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за рахунок його бюджетних асигнувань на позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. щодо винесення повторної вимоги від 20.04.2022 № 03.1-25/1462.

Скасувати повторну вимогу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боберського Р.П. від 20.04.2022 № 03.1-25/1462.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 2481 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його постановлення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)(ідентифікаційний код юридичної особи 43316386), вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 .

Суддя Микитин Н.М.