Справа № 280/2561/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року Справа № 280/2561/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (вул. Аматорська, 56, м. Запоріжжя, 69106, ),

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась із позовною заявою до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 22.09.2021 №1/05 Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 . та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 16.10.2012 №334 «Про надання статусу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 » надано позивачці статус дитини-сироти. Також, розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 13.11.2012 №616р «Про призначення ОСОБА_3 опікуном над малолітньою ОСОБА_1 » над позивачкою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 встановлено опікуна. Посилається на те, що після встановлення опіки, малолітня позивачка не могла самостійно вирішити своє місце перебування та вільно залишитися проживати в Луганській області, тому вимушена була переїхати до м. Запоріжжя для подальшого перебування з опікуном за його місцем проживання, оскільки їй не виповнилось 14 років. При цьому позивачка в жодний спосіб не змінювала реєстрацію свого місця проживання. Вказує також, що 14 вересня 2013 року позивачці виповнилось 14 років і як наслідок вона самостійно вирішила продовжити проживати на своїй батьківщині за своєю адресою місця реєстрації, проте 07 квітня 2014 року розпочалося проведення антитерористичної операції, зокрема в Луганській області і позивачка змушена була покинути місце свого проживання і переїхати з м. Первомайськ Луганської області до м. Запоріжжя. Вважає, що має право на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, тому, оскаржуване рішення є протиправним. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2561/22 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з моменту народження, а саме з 14 вересня 1999 року та по дату подання позову була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням періоду з 13.11.2012 по 14.09.2013 досягнення 14-ти річного віку), в якому позивачка не змінюючи свою адресу реєстрації місця проживання фактично перебувала за адресою свого опікуна: АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 16.10.2012р. №334 «Про надання статусу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 » надано позивачці статус дитини-сироти.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 13.11.2012р. №616р «Про призначення ОСОБА_3 опікуном над малолітньою ОСОБА_1 » над позивачкою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 встановлено опікуна ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району із заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням від 22.09.2021 № 1/05 відмовлено гр. ОСОБА_1 у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з відсутністю обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених у ст.1 Закону.

Позивач, не погодившись з рішенням та з вимогою вчинити дії, звернулась до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014р. №1706-VII (далі Закон №1706), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи, в розумінні цього Закону, визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами частин 1,2 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.4 Закону №1706).

Відповідно до п.2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 (далі Порядок №509), для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

У день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу. У випадках, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, уповноважений орган зобов`язаний розглянути заяву протягом 15 робочих днів та прийняти рішення про видачу довідки або відмову в її видачі (п.6 Порядку №509).

Відповідно до п.8 Порядку №509 заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли: 1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону; 2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; 3) заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення); 4) у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку; 5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту. Рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання.

У доповідях Управління Верховного комісара ООН з прав людини (розміщених на офіційному веб-сайті ООН) та підготованих Моніторинговою місією ООН з прав людини в Україні (ММПЛУ), яка була направлена в Україну Офісом Верховного комісара ООН з прав людини в березні 2014 року на запрошення Уряду України зазначається, що цивільне населення, яке проживає поряд із лінією зіткнення та в районах, контрольованих озброєними групами, є особливо вразливим до порушень прав людини та інших зловживань. Багато з них наражаються на небезпеку, яку створюють вибухонебезпечні залишки війни та міни.

Відповідно до відмітки в паспорті позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, включено м. Первомайськ Луганської області.

Суд зауважує, що з 2012 року позивачці було надано статус дитини-сироти, та призначено опікуна, у зв`язку з чим вона мала проживати за адресою АДРЕСА_3 разом зі своїм опікуном, оскільки не досягла 14-ти річного віку. При цьому, на той момент на території Леганської області не велись бойові дії.

Однак, в 2014 році ситуація змінилась та Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а - з 07 квітня 2014 року визначено дату початку проведення антитерористичної операції, зокрема, в Луганській області.

Тому, коли після досягнення 14-ти річного віку позивачка виявила бажання повернутись на зареєстроване місце проживання, вимушена була знову його покинути через початок антитерористичної операції в Луганській області.

Таким чином, на момент подання заяви, позивач, реалізувала своє право, гарантоване їй законодавчо, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства та порушень прав людини.

Суд зазначає, що не потребує доказування той факт, що на території Луганської області починаючи з 2014 року, а також і на момент звернення позивачки до відповідача проводилась операція об`єднаних сил.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під визначення внутрішньо переміщеної особи, наведене в ст.1 Закону №1706-VII, і визначені пунктом 8 Порядку №509, підстави для відмови позивачу у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи були відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 22.09.2021 №1/05 Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 є протиправним та пілягає скасуванню.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої, частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та необхідність належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 22.09.2021 №1/05 Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заяву ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 992,40 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (вул. Аматорська, 56, м. Запоріжжя, 69106, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 22.09.2021 №1/05 Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 .

Зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині даного рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 24.06.2022.

Суддя Л.Я. Максименко