Справа № 380/7705/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7705/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3 ), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3 ), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки за 2008 та 2009 роки;

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки за 2018 та 2019 роки;

-зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки за 2008 та 2009 роки;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки 2018 та 2019 роки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 19.07.1995 до 14.04.2020 він проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України. Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 14.04.2020 №107о/с його звільнено з посади начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції через хворобу. Позивач вважає, що відповідачами неправомірно не проведено із ним усіх розрахунків при звільненні, зокрема, не виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки (основної та додаткової) за 2008-2009 та 2018-2019. Зауважує, що компенсація підлягає виплаті незалежно від того, у якому році виникло право на відпустку. Що ж до компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену для учасників бойових дій позивач просить врахувати, що право на її отримання гарантоване Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тому, з метою захисту своїх прав та інтересів, звернувся до суду із адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 25.05.2022 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

У встановлений судом строк від представника Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що Наказом МВС України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29.04.2016 №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260). Пунктом 8 розділу ПІ Порядку №260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому, одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. Також зазначає, що наказ ГУНП у Львівській області «По особовому складу» №107 о/с від 14.04.2020 (про звільнення ОСОБА_1 ), де визначено кількість днів невикористаної позивачем відпустки, що є актом індивідуальної дії, останній окремо не оскаржив. Тому вважає, що оскільки вищевказані норми передбачають виплату компенсації за відпустку, яка не була використана в році звільнення, а не за попередні роки, правові підстави для виплати позивачу компенсації за невикористану ним відпустку за попередні роки відсутні. Відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів щодо порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. У зв`язку з цим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не надав.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у період з 19.07.1995 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 прийнятий на службу до Національної поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 14.04.2020 №107о/с позивача звільнено зі служби в поліції, відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» за п.2 (через хворобу).

Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 24роки 08місяців 24дні, з урахуванням пільгової служби 27років 09місяців 01днів.

При звільненні 14.04.2020 позивачу була виплачена компенсація за невикористану відпустку у період роботи з 01.01.2020 по 14.04.2020 у кількості 08 діб основної відпустки та 04 доби додаткової відпустки.

20.12.2021 позивач звернувся із заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просив нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за всі дні невикористаної ним щорічної основної та додаткової відпустки.

Листом від 14.01.2022 Головне управління Національної поліції у Львівській області повідомило позивача про те, що на службу в поліцію його призначено з 07.11.2015. За фактично відпрацьований час в 2015 році ним використано 7 діб відпустки. За 2016 рік ним використано 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), за 2017 рік - використано 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), за 2018 рік - використано 10 діб основної відпустки, за 2019 рік - використано 10 діб основної відпустки. Також повідомлено про те, що відповідно до п.10 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським виплачується компенсація за невикористану в році звільнення відпустку. Однак, враховуючи, що він звільнений з служби 14.04.2020 підстав для виплати компенсації за невикористані дні відпустки за 2015-2019 не має.

Не погодившись із відмовою Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо виплати компенсації за невикористані дні відпустки, позивач звернувся до адвокатського об`єднання з приводу захисту своїх прав.

01.02.2022 адвокат Кульматицька Г. у зв`язку із наданням правової допомоги ОСОБА_1 та відповідно до ордеру звернулася до Голови ліквідаційної комісії ГУМВС у Львівській області із адвокатським запитом в порядку ст.ст.20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в якому просила надати наступну інформацію щодо права на відпустку за весь період служби в органах міліції її довірителя, а саме з 1995 року по 06.11.2015 включно, окремо щодо кожного року, із зазначенням виду відпустки:

1. кількість днів щорічної основної відпустки, право на яку виникло за фактично відпрацьований час у відповідному році:

-кількість днів такої відпустки, які було використано, із зазначенням року використання;

- кількість днів такої відпустки, які залишились невикористаними;

2.кількість днів щорічної додаткової відпустки, із зазначенням виду такої додаткової відпустки, право на яку виникло за фактично відпрацьований час у відповідному році:

-кількість днів відповідної щорічної додаткової відпустки, які було використано, із зазначенням року використання;

-кількість днів відповідної щорічної додаткової відпустки, які залишились невикористаними.

Також, 01.02.2022 адвокат Кульматицька Г. у зв`язку із наданням правової допомоги ОСОБА_1 та відповідно до ордеру звернулася до Головного управління Національної поліції у Львівській області із адвокатським запитом в порядку ст.ст.20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в якому просила надати наступну інформацію щодо права на відпустку за весь період служби її довірителя, а саме 07.11.2015 по 31.12.2019 рік включно, окремо щодо кожного року, із зазначенням виду відпустки:

1.кількість днів щорічної основної відпустки, право на яку виникло за фактично відпрацьований час у відповідному році:

-кількість днів такої відпустки, які було використано, із зазначенням року використання;

-кількість днів такої відпустки, які залишились невикористаними;

2.кількість днів щорічної додаткової відпустки, із зазначенням виду такої додаткової відпустки, право на яку виникло за фактично відпрацьований час у відповідному році:

-кількість днів відповідної щорічної додаткової відпустки, які було використано, із зазначенням року використання;

-кількість днів відповідної щорічної додаткової відпустки, які залишились невикористаними.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області 09.02.2022 листом за вих.3К-8/Аз/13-2022 повідомило представника позивача про те, що з моменту прийняття на службу в органи внутрішніх справ, а саме з 19.07.1995 по 06.11.2015 ОСОБА_1 використано щорічну відпустку за 1995рік - у кількості 12 діб основної відпустки, з правом на відпустку 12 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 1996рік - використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 1997рік використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 1998рік - використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 1999рік - використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 2000рік - використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 2001рік - використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 2002рік - використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 2003рік - використано 30 діб основної відпустки, з правом на відпустку 30 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 2004рік - використано 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2005рік - використано 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2006рік - використано 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), право на відпустку 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2007рік - використано 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 35 діб (30 діб основної та 5 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2008рік - право на відпустку 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), інформація про кількість використаних та залишок невикористаних діб відпустки відстуня, за 2009рік - використано 36 діб (30 діб основної та 6 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), залишок 4 доби, за 2010рік - використано 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2011рік - використано 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2012рік - використано 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 40 діб (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2013рік - використано 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2014рік - використано 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), з правом на відпустку 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2015 рік використано 15 діб основної відпустки. За невикористану відпустку у період проходження служби з 01 січня до 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 виплачена грошова компенсація (наказ ГУМВС України від 06.11.2015 № 893 о/с).

Також, Головне управління Національної поліції у Львівській області 09.02.2022 листом за вих.№К-9/Аз/02/13-2022 повідомила представника позивача про те, що за фактично відпрацьований час ОСОБА_1 в 2015 році використано 7 діб основної відпустки, з правом на відпустку 7 діб основної відпустки, залишок 0 діб, за 2016 рік - використано 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), право на відпустку 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2017 рік - використано 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), право на відпустку 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), залишок 0 діб, за 2018 рік - використано 10 діб основної відпустки, право на відпустку 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), залишок 20 діб основної та 15 діб додаткової відпустки, за 2019 рік - використано 10 діб основної відпустки, право на відпустку 45 діб (30 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), залишок 20 діб основної та 15 діб додаткової відпустки.

Вважаючи, що відповідачами протиправно не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про міліцію порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України (чинний до 02.07.2015).

Статтею 19 Закону України Про міліцію передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Стаття 22 Закону України Про міліцію передбачає, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Розділом VI пункту 49 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ (надалі - Положення), затверджуваним Кабінетом Міністрів України передбачено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надаються відпустки: а)чергові; б)короткострокові; в) через хворобу; г) канікулярні; д) у зв`язку із закінченням навчальних закладів системи Міністерства внутрішніх справ; є) додаткові та соціальні (по вагітності, родах і догляду за дитиною), творчі, у зв`язку з навчанням.

Обчислення тривалості відпусток - подобове. Святкові дні, встановлені законодавством неробочими, до тривалості відпусток не включаються.

При визначенні тривалості відпусток не враховується також час, необхідний на дорогу до місця проведення відпустки і назад, у тому числі при поділі відпустки на дві частини, а також при відкликанні працівника з відпустки.

При наданні чергової та додаткової відпусток їх тривалість визначається діленням повного розміру кожної із відпусток на дванадцять і множенням на число повних місяців служби.

Згідно пункту 51 Розділу VI Положення, тривалість відпустки осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від вислуги років (у календарному обчисленні), обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій працівникам органів внутрішніх справ, і передбачається тим, які мають вислугу: менше 10 років - 30 діб щорічно; від 10 до 15 років -35 діб щорічно; від 15 до 20 років - 40 діб щорічно; від 20 років і більше - 45 діб щорічно.

Пунктом 52 Розділу VI Положення визначено, що чергова відпустка надається особі рядового або начальницького складу, як правило, до кінця робочого року.

Відповідно до пункту 56 Розділу VI Положення, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров`я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.

Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Відповідно до частини 1 статті 92 Закону № 580-VIII, поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначеними цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Відповідно до частини 2 статті 93 Закону № 580-VIII передбачено, що тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Відповідно до частини 9 статті 93 Закону№ 580-VIII, поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

Згідно із частиною 10 статті 93 Закону № 580-VIII, поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Згідно з абзацом другим пункту 15 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських визначає Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260.

Відповідно до п.8 розділу III вищевказаного Порядку за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому, одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Системний аналіз змісту вищенаведених положень законодавства дає підстави для висновку, що позивач при звільнення зі служби набув право на компенсацію невикористаних днів відпустки.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року по зразковій справі №620/4218/18 (Пз/9901/4/19) вирішено спір за подібних спірних правовідносин. Зазначене судове рішення є релевантним до розглядуваного спору і висновки ВП ВС безумовно заслуговують на увагу та підлягають врахуванню, однак в даному випадку невиплата позивачеві компенсації за невикористані дні додаткової відпустки не пов`язана із правозастосуванням відповідачем спеціального законодавства, а обумовлено в першу чергу не зверненням позивача за отриманням додаткової та щорічної відпустки у відповідному році служби та невизначенням у наказі про звільнення, який не оскаржувався та є чинним, не використаних днів відпустки, які підлягали компенсації.

Суд дійшов висновку, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому, не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарному році.

В наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

З огляду на неврегулювання положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №260 питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню приписи КЗпП України, Закону України "Про відпустки".

Відповідно до норм частини першої статті 83 КЗпП України та частини першої статті 24 Закону України "Про відпустки", у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Суд наголошує, що компенсація за невикористані додаткові відпустки не обмежується тільки роком звільнення поліцейського та поширюється на роки, що передували звільненню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 23.10.2019 по справі №826/8185/18, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України, підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, у випадку звільнення особи з органів Національної поліції України їй виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Верховний Суд у складі суддів судової палати у постанові від 19.01.2021 в справі №160/10875/19 відступив від правового висновку, сформованого в судових рішеннях у справах №818/1276/17, №820/5122/17, №808/2122/18, №825/1038/16 і повважав правильним правовий висновок, який було викладено у постанові від 23.10.2019 в справі №826/8185/18 з таких підстав.

Право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону України «Про Національну поліцію». Її аналіз дозволяє зробити висновок, що поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: до яких поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства, законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Суд наголошує, що положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі №360/4127/19 від 07.05.2020.

Керуючись частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та відповідачами не заперечується, невикористані позивачем дні чергової та додаткової відпустки, становлять: 2008 рік - 40 календарних днів (30 діб основної та 10 діб додаткової відпустки); 2009 рік 4 календарних дні (4 доби додаткової відпустки); 2014 рік за 43 календарних днів; 2018 рік 35 календарних днів (20 діб основної та 15 діб додаткової відпустки), 2019 рік - 35 календарних днів (20 діб основної та 15 діб додаткової відпустки).

Відповідачі не надали належних та допустимих доказів суду на підтвердження виплати компенсації чи надання позивачу вищевказаних днів невикористаної щорічної чергової та додаткової відпустки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що є протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2008-2009 роки та 2019-2020 роки, тому їх слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за вказаний період.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України,враховуючи відсутність судових витрат позивача, їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3 ), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки за 2008 та 2009 роки.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки за 2018 та 2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки за 2008 та 2009 роки.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки за 2018 та 2019 роки.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.