Справа № 120/3199/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 червня 2022 р. Справа № 120/3199/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

УСТАНОВИВ

05.04.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідачка).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачкою рахується заборгованість на загальну суму 49087,07 грн., яка складається з наступних платежів:

- земельного податку з фізичних осіб на суму 48067,07 грн. (основний платіж);

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1020,00 грн. (штрафні санкції).

Зазначена заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень рішень від 03.09.2020 № -0228, від 02.02.2021 № 577-2404-0228, № 578-2404-0228, № 576-2404-0228, від 16.12.2020 № 0 та підтверджується податковою вимогою та інтегрованою карткою платника податку.

У зв`язку з тим, що відповідачка самостійно не сплачує узгоджену суму зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Згідно ч. 3 ст. 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

06.04.2022 судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

18.04.2022 надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 20.04.2022 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 262 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Копію ухвали про відкриття провадження від 20.04.2022 надіслано відповідачці на адресу, яка зазначена у відповіді на запит, а саме: ( АДРЕСА_1 .). Ця ж адреса відповідачки зазначена позивачем у позовній заяві як поштова та податкова адреса ОСОБА_1 .

Однак, 10.05.2022 до суду повернулося повідомлення, яке надсилалося відповідачці із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

У зв`язку із поверненням до суду поштового відправлення, яке не вручено відповідачці та з метою вжиття додаткових заходів для своєчасного та належного інформування ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі, повідомлення відповідачки здійснювалося через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України від 17.05.2022.

Проте, відповідачка відзив на позовну заяву не подала та не повідомила про причини його неподання.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові аргументи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступне.

Відповідачка перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

На підставі довідки про суму податкового боргу встановлено, що станом на 05.04.2022 за відповідачкою рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 1020,00 грн. та земельного податку з фізичних осіб - 48067,07 грн. (а.с. 5).

Зазначена заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень рішень від 03.09.2020 № -0228, від 02.02.2021 № 577-2404-0228, № 578-2404-0228, № 576-2404-0228, від 16.12.2020 № 0 (а.с. 8-10) та підтверджується податковою вимогою форми «Ф» (а.с. 11) та інтегрованою карткою платника податку (а.с. 6-7).

Разом з тим, вказана заборгованість відповідачкою не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду.

Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення суми податкового боргу, суд виходить з такого.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).

В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно, який включає податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та земельний податок з фізичних осіб.

За приписами пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу)

Платники земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди (п. 269.1 ст. 269 ПК України).

Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення від 03.09.2020 № -0228, від 02.02.2021 № 577-2404-0228, № 578-2404-0228, № 576-2404-0228, від 16.12.2020 № 0, на підставі яких у відповідачки виник податковий борг, надсилалися їй на адресу АДРЕСА_1 .

При розгляді цієї справи, доказів оскарження/скасування податкових повідомлень-рішень до суду відповідачем не надано.

Аналізуючи процедуру узгодження донарахованого контролюючим органом відповідачці податкового зобов`язання суд враховує таке.

Із долученого позивачем до матеріалів справи витягу із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків встановлено, що податкова адреса ОСОБА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів внесення змін до відомостей про податкову адресу ОСОБА_1 чи повідомлення платником податків іншої адреси місця проживання яка може використовуватися у листуванні із контролюючим органом до суду не подано.

Із податкових повідомлень рішень форми «Ф» від 03.09.2020 № -0228, від 02.02.2021 № 577-2404-0228, № 578-2404-0228, № 576-2404-0228, від 16.12.2020 № 0, на підставі яких у ОСОБА_1 виник податковий борг та поштових конвертів про їх надіслання встановлено, що рішення надсилалися за адресою: АДРЕСА_1 .

За цією ж адресою надіслано і податкову вимогу форми «Ф» від 24.05.2021 № 0-0228.

Згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Суд враховує, що відомості про податкову адресу платника податків є елементом Державного реєстру. Метою створення Державного реєстру є забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та створення умов для здійснення податковими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 70.7 ст. 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок внесення таких змін врегульовано Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків» від 29.09.2017 № 822.

Відповідно до п. 1 Розділу 9 Положення від 29.09.2017 № 822, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5 ДРП відповідно.

Узагальнюючи суд зазначає, що фізична особа платник податків (відповідачка), володіє зареєстрованою щодо неї податковою адресою: АДРЕСА_1 .

Метою офіційної реєстрації податкової адреси є створення умов для її використання в цілях листування із контролюючим органом у тому числі в процесі узгодження податкового зобов`язання.

У випадку допущення помилки під час реєстрації податкової адреси чи зміни раніше зареєстрованої податкової адреси, платник податків у порядку встановленому Положенням від 29.09.2017 № 822 зобов`язаний звернутися до податкового органу із заявою встановленої форми про виправлення помилки чи зміни податкової адреси.

У разі невиконання податкового обов`язку та не повідомлення про зміну податкової адреси, платник несе ризик настання негативних наслідків, одним із яких є те, що він може бути позбавлений засобів інформування про прийняте щодо нього контролюючим органом рішення про донарахування зобов`язання, адже орган ДПС у процесі листування з платником податків використовує зареєстровану у встановленому порядку податкову адресу платника податків.

Висновок узгоджується із нормою п. 42.3 ст. 42 ПК України, яка передбачає, що у випадку якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

В іншому випадку, у разі не повідомлення про такі зміни, платник податків не звільняється від обов`язку виконання надісланих йому контролюючим органом за податковою адресою рішень.

Відтак, беручи до уваги, що податкові повідомлення рішення форми "Ф" від 03.09.2020 № -0228, від 02.02.2021 № 577-2404-0228, № 578-2404-0228, № 576-2404-0228, від 16.12.2020 № 0 на підставі яких у ОСОБА_1 виник податковий борг надсилались їй за зареєстрованою у встановленому порядку податковою адресою, такі податкові повідомлення рішення вважаються врученими, а тому податкове зобов`язання вважається узгодженим та у разі його несплати у встановлені строки набуває статус податкового боргу платника податків.

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми Кодексу, податковим органом надіслано відповідачці податкову вимогу форми «Ф» від 24.05.2021 № 0-0228 на суму 55394,80 грн.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Стаття 61 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідачкою у встановлені законодавством строки до бюджету не сплачено, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідачки не стягується.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 49087,07 грн. (сорок дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень 07 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ;

Відповідач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суддя Богоніс Михайло Богданович