Справа № 761/25999/21
Суддя: Макаренко І. О.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/172/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 7 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бабенка Ярослава Олеговича, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

встановив:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що 12.07.2021 інспектором роти 7 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Бабенко Я.О. було винесено постанову серії ЕАН № 4475219 про притягнення ОСОБА_1 за керування транспортним засобом без наявності страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 гривень.

Позивач з вказаною постановою не згоден, оскільки, вважає, що не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відповідачем всупереч вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної потанови не було належним чином з`ясовано чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи наявна вина позивача у вчиненні такого правопорушення, оскільки причиною зупинки транспортного засобу позивача була неможливість для поліцейського розпізнання кольору автомобіля, що був забруднений. Такі дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови позивач вважає протиправними. Зазначає, що постанова винесена з порушенням вимог закону, оскільки відповідач доказів правопорушення не пред`явив, не надав змоги скористатися юридичною допомогою, адже дана подія відбувалася пізно вночі та адвокат позивача фізично не мав змоги приїхати на місце зупинки.

На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4475219 від 12.07.2021, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 17.08.2021 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.11.2021 на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та такими. що не підлягають задоволенню.

17.01.2022 на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає, що підставою для зупинки його автомобіля стало брудне авто, не було можливо розпізнати колір транспортного засобу, але згідно чинного законодавства це не є порушенням будь-якої норми нормативно-правового акту, а тому в поліцейського були відсутні підстави для зупинки автомобіля та перевірки документів.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив.

12.07.2021 інспектором роти №7 батальйону №2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Бабенко Я.О. відносно позивача було складено постанову серії ЕАН №4475219 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно із якою на ОСОБА_1 , у зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 12.07.2021 о 01 год. 32 хв. в м. Києві по вул. Дегтярівська, 45/3 гр. ОСОБА_1 , здійснював керування автомобілем марки «Chevrolet Aveo», держномер НОМЕР_1 без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1(ґ) ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1(ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Як встановлено судом за даними матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечує факт непред`явлення страхового поліса для перевірки на вимогу працівника поліції. Також позивач не надав суду копії цього полісу на підтвердження його наявності.

На думку позивача, поліцейський не мав право вимагати для перевірки поліс страхування, якщо водій не порушував правил дорожнього руху і не є учасником ДТП. Ці доводи позивача щодо його права не пред`являти поліс, не ґрунтуються на вимогах законодавства України та не мають відношення до обов`язку водія ТЗ мати поліс при собі та пред`явити його на вимогу поліцейського для перевірки з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у п. 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правовим норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 127/19283/17.

Пунктом 21.4 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, установлену законом.

Отже, керування транспортним засобом можливе лише за наявності Полісу, і такий може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом у разі порушення ПДР.

Положеннями статті 53 Закону передбачено право органів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас, підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не обов`язково має передувати порушення водієм ПДР або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги ПДР не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення ПДР чи спричинення ДТП.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №465/6677/16-а та у постанові від 03.04.2019 № 675/1207/17.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом статті 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України, закріплено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі.

Відповідно до пунктів 1, 2, розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у своєму відзиві доведено факт відсутності у позивача страхового полісу на транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», держномер НОМЕР_1 на момент зупинки автомобіля.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки поліса обов`язкового страхування) мали місце, а тому відсутні підстави для скасування постанови серії ЕАН №4475219 від 12.07.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 245, 246, 252, 258, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 10, 139, 159-163, 167, 171 КАС України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти 7 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бабенка Ярослава Олеговича, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 20.06.2022.

Суддя: