Справа № 440/1747/22
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 20 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1747/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Голубенко В.В.

представника відповідача Шимка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства Торгівельний центр "Київ" до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 26 серпня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що контролюючий орган протиправно застосував до нього штраф за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання по податковим деклараціям з ПДВ за лютий-березень 2021 року, оскільки на даний факт вплинула сума по податковому повідомленню-рішенню від 11 березня 2021 року № 6, яка в силу абзаців першого і другого пункту 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України фактично не набула статусу узгодженої. Крім того вказував на порушення відповідачем строків давності для проведення камеральної перевірки, а також зазначив про протиправність дій контролюючого органа щодо самовільного списання частини суми штрафу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено дату проведення підготовчого судового засідання.

18 лютого 2022 року судом одержано відзив контролюючого органа на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в ході проведення камеральної перевірки встановлено факт несвоєчасної сплати позивачем суми узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ за лютий-березень 2021 року, що зумовило накладення на останнього штрафних санкцій.

Ухвалою від 23 травня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ПП Торгівельний центр "Київ" є юридичною особою приватного права (). Позивач у встановленому законом порядку зареєстрований платником податку на додану вартість.

ГУ ДПС у Полтавській області (надалі - контролюючий орган) проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання за податковими деклараціями з податку на додану вартість за лютий-березень 2021 року.

За наслідками вказаної перевірки контролюючим органом складено Акт № 5580/16-31-18- П/36324299 від 21 липня 2021 року, яким ПП Торгівельний центр "Київ" визнано винним у несплаті узгодженої суми податкового зобов`язання 36077,92 грн. та застосовано штрафну санкцію 25% в сумі 18038,96 грн., у т.ч. щодо строку сплати до 30 березня 2021 року - 9019,48 грн. (24 дні) та до 30 квітня 2021 року - 9019,48 грн. (24 дні).

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, викладеного в акті камеральної перевірки, позивачем направлено заперечення № 10/00-003491 від 06 серпня 2021 року, за результатами розгляду якого контролюючий орган залишив висновки Акта камеральної перевірки від 21 липня 2021 року № 5580/16-31-18-06-11/36324299 без змін.

На підставі вищевказаного акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 26 серпня 2021 року про застосування штрафної санкції за порушення своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковим деклараціям за лютий - березень 2021 року у розмірі 18038,96 грн.

У подальшому позивачем розпочато процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 26 серпня 2021 року шляхом подання скарги до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 22 грудня 2021 року вищий контролюючий орган залишив скаргу ПП Торгівельний центр "Київ" без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення № від 26 серпня 2021 року - без змін.

Позивач, не погодившись із позицією контролюючого органа, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з такого.

За правилами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У розумінні пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно вимог пункту 202.1 статті 202 Податкового кодексу України звітним податковим періодом з податку на додану вартість є один календарний місяць.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу статтею 203 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як встановлено судом, позивач у строк подав контролюючому органу податкові декларації з ПДВ за лютий та березень 2021 року, а також з дотриманням передбачених податковим законодавством строків здійснив сплату поточних податкових зобов`язань, проте, такі зобов`язання були зараховані контролюючим органом в рахунок податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах, що призвело лише до часткового зарахування оплати поточних зобов`язань.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 11 березня 2021 року контролюючим органом за результатами проведення камеральної перевірки від 17 лютого 2021 року винесено податкове повідомлення-рішення № 6 від 11 березня 2021 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 37605,00 грн. (за затримку реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 371190,99 грн. та за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 61 і більше днів на суму 1105,63 грн.).

Судом встановлено, що вищевказане податкове повідомлення-рішення позивачем не оскаржувалось, а визначена у ньому сума штрафу включена до інтегрованої картки позивача у складі його узгоджених зобов`язань.

Зазначені обставини зумовили зарахування поточних платежів позивача з ПДВ в рахунок визначених податковим повідомленням-рішенням № 6 штрафних санкцій в порядку пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Разом із тим, суд не вважає, що сума штрафних санкцій, визначена податковим повідомленням-рішенням № 6 від 11 березня 2021 року є узгодженою, тобто набула статусу податкового боргу, який може бути погашений за правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Так, правилами статті 56 Податкового кодексу України, які регламентують порядок оскарження рішень контролюючих органів, встановлено, що:

скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується;

якщо відповідно Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

Проте, відповідно до абзаців першого і другого пункту 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема, статті 56 Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених ст. 56 Кодексу.

З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до пунктом 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" Кодексу, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

Таким чином, перебіг строку для подання скарги на податкове повідомлення-рішення та розгляду такої скарги контролюючим органом починається з першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Перебіг строків подання скарг в адміністративному порядку не зупиняється та застосовуються наслідки порушення їх розгляду, передбачені пунктом 56.9 статті 56 Кодексу, стосовно скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість.

Відтак, контролюючий орган передчасно визнав узгодженою суму штрафних санкцій, визначену податковим повідомленням-рішенням № 6 від 11 березня 2021 року, допустив її погашення за рахунок поточних платежів позивача, а відтак безпідставно визнав останні такими, що сплачені з порушенням граничного строку та нарахував визначені спірним податковим повідомленням-рішенням № 6 від 26 серпня 2021 року санкції.

Відхиляючи доводи позивача про втрату позивачем права на проведення камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань за лютий-березень 2021 року в липні 2021 року, суд зазначає про таке.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, і а даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центральною органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронною адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України встановлює, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

За змістом пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

За змістом пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно з вимогами пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань.

За змістом пункту 114.1 статті 114 Податкового кодексу України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 823/457/18 судом касаційної інстанції зазначено, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

У зв`язку з набранням чинності з 01 січня 2017 року змін до Податкового кодексу України (Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покрашення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року № 1797-VІІІ), зокрема до статті 75, предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, в тому числі і з податку на додану вартість.

Таким чином, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу.

Камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо гака податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відтак, під час розгляду справи № 823/457/18 Колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що в спірних правовідносинах контролюючий орган мав право проводити камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, з дня подання декларації позивачем, а відповідно і застосовувати відповідальність до позивача виключно в межах перевіреного періоду, тобто з урахування строків давності.

Таким чином, твердження позивача щодо порушення контролюючим органом вимог пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України є хибними.

Так само суд не погоджується з аргументами позивача про відсутність у контролюючого органа права на зарахування в оплату заборгованості попередніх періодів поточних платежів, оскільки таке право прямо передбачено пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Відповідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18.

Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням чого суд дійшов висновку про його необґрунтованість та протиправність, а також про наявність підстав для його скасування.

За викладених обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 139, 241-246, -

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов Приватного підприємства Торгівельний центр "Київ" (вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ ВП 44057192) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26 серпня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Приватного підприємства Торгівельний центр "Київ" (вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 24 червня 2022 року.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова