Справа № 160/20488/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/20488/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №160/20488/21
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021р. ОСОБА_1 звернулася за допомогою поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-10/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2021р. у справі №160/20488/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с.26/.

У встановлений судом строк позивачем було надано уточнений позов / а.с. 43-62/, у якому серед іншого у якості відповідачів зазначено - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області ).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/20488/21 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін /а.с. 64-65/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, з урахуванням уточнення позовних вимог /а.с. 28-37, 43-62/, на те, що вона 30.08.2021р. звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, вважає таку відмову необґрунтованою і безпідставною та такою, що порушує її право, тому просила суд:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Хмельницькій області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно рішення №80 від 06.09.2021р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити, пенсію за віком за віком на пільгових умовах з 30.08.2021р.;

- стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 908грн.;

- стягнути з відповідача витрати на юридичні послуги в сумі 5000грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2021р. у справі №160/20488/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 06.09.2021р. №80 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача, про призначення пенсії за віком від 30.08.2021р. за Списком №2 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного суду України №1-р/2020 від 23.01.2020р., із врахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто з сплачений судовий збір у розмірі 908грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 750грн. з кожного з відповідачів (Суддя Прудник С.В.) /а.с. 111-117/.

Відповідач - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою системи «Електронний суд», безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 132-138/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. /а.с. 147/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2022р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №160/20488/21 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 150/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 22.04.2022р. /а.с. 151/.

У зв`язку з тим, що судді Панченко О.М. та Чередниченко В.Є., які входять до складу колегії суддів, що розглядають справу №160/20488/21 , перебувають у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №160/20488/21 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №160/20488/21 від 03.05.2022р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Чепурнов Д.В., Сафронова С.В. /а.с. 154/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 04.05.2022р. у справі №160/20488/21 поновлено ГУ ПФУ в Хмельницькій області строк апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №160/20488/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №160/20488/21 /а.с. 155/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 07.06.2022р. /а.с. 156/, про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 158,159,160/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

19.05.2022р. позивачем до суду апеляційної інстанції, за допомогою поштового зв`язку подано письмові пояснення /а.с. 163-164/ .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 30.08.2021р. із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з досягненням 52 річного віку.

Листом №0400-010226-8/121080 від 13.09.2021р. відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача про направлення рішення, яке прийнято за результатами розгляду її заяви від 30.08.2021р. про призначення пенсії за віком /а.с. 11/.

Рішенням №80 від 06.09.2021р., яке прийнято ГУ ПФУ в Хмельницькій області, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зазначено про те, що «Пенсійний вік, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), становить 54 роки.

Вік заявника 52 роки 7 місяців 8 днів.

Необхідний страховий стаж, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), становить 24 роки.

Страховий стаж особи 32 роки 9 місяців 7 днів.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), становить 10 років.

Пільговий стаж особи 9 років 9 місяців 28 днів.

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи: з 01.07.2004р. по 09.11.2006р., оскільки в переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 до Наказу про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення від 29.05.2001р. №467, відсутня посада лампівник та відсутня інформація про первину атестацію за цією посадою» /а.с.12/.

Позивач не погодившись, з таким рішенням звернулася до суду з адміністративним позовом.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі врегульовано нормами Конституції України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менш 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня1969 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017р. (далі- Закон №2148-VIII) внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV (в редакції Закону від 03.10.2017р. №2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Пунктом 2 розділу XV Закону №1058-ІV (в редакції Закону №2148-VIII) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином з 01.20.2017р. (дата набрання чинності Закону №2148-VIII, яким були внесені зміни Закону №1058-ІV) порядок призначення пенсій за списком № 2, одночасно регламентувався двома нормами права: пунктом «б» ст.13 Закону №1058-ІV та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV

Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020р. № 1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII» :

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Конституційний суд України у зазначеному рішенні зробив висновок про те, що

норми ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б» «г» статті 54 Закону № 1788 (зі змінами, які були внесені до нього) і якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій ст. 8 Конституції України, та порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином з 23.01.2020р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. в справі № І-р/2020) діють положення ст. 13 Закону №1788-ХІІ в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, при цьому залишилися чинними відповідні положення Закону №1058-IV.

Тобто з 23.01.2020р. в Україні існують дві норми закону, які одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, за якими пенсії за віком призначаються на пільгових умовах за списком №2: п. «б» ст. 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ та пункт 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VІІІ.

Спірні норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає: 50 років за ст. 13 Закону №1788-ХІІ (у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ); 55 років за п. 5 ч. 2 статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VІІІ.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України»).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Щодо посилань відповідача на те що відсутня інформація про первинну атестацію за посадою позивача, що не дає йому підстав для зарахування періоду з 01.07.2004р. по 09.11.2006р. на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 100 Закону №1788-XII передбачено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього закону.

Положеннями п. 4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005р., встановлено, що згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р., встановлено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідкою про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПАВЛОГРАДСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» «Дніпровський меткомбінат» від 17.08.2021р. №545, /а.с. 13/, підтверджено, що ОСОБА_1 з 01.07.2004р. та на теперішній час працює на посаді яка відноситься до Списку№2, дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: наказ №289 від 28.12.1994р., наказ№467 від 29.05.2001р., наказ №3067 від 03.08.2020р.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що матеріали справи підтверджують, що позивач, працюючи на шахті «Павлоградська» на посаді лампівника на дільниці вентиляції і техніки безпеки з 01.07.2004р. по 09.11.2006р. виконувала роботу, яка передбачена Списком 2.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи, та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у цій справі, вважає, що суд першої інстанції, виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України, усуваючи колізію норм права зробив правильний висновок про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, застосував норму закону, яка не забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність, а тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №80 від 06.09.2021р. про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, подану 30.08.2021р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із врахуванням висновків суду в даній справі, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 14.02.2022р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі №160/20488/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 22.06.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова