Справа № 260/7616/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2022 року м. Ужгород№ 260/7616/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Завидняк А.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача Гангур М.І.;

представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Андрейчик А.М.;

розглянувши у судому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської обласної прокуратури за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Офісу Генерального прокурора , яким просить суд: «Стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 06 лютого 2021 року з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу в сумі 992 796,95 грн. ( дев`ятсот дев`яносто дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 95 коп). Стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в період з 06.02.2020 по 30.09.2021 у розмірі 3 958 274,30 (три мільйони дев`ятсот п`ятдесят вісім двісті сімдесят чотири гривні тридцять копійок).»

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року постановлено про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Офісу Генерального прокурора в частині позовних вимог щодо стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в період з 06.02.2020 року по 30.09.2021 року у розмірі 3 958 274,30 грн. без розгляду та продовження розгляду справи в частині позовних вимог щодо стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 06 лютого 2021 року з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу в сумі 992 796,95 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року постановлено про відмову у задоволенні клопотання Закарпатської обласної прокуратури про залишення в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу без розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року постановлено про відмову у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про закриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року постановлено про закриття пiдготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Так, предметом розгляду даної справи є стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 06 лютого 2021 року з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу в сумі 992 796,95 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2021 року у справі № 807/3487/14 задоволено позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора та Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: скасовано наказ Генерального прокурора України від 23.10.2014 року №1447к про звільнення позивача з посади заступника прокурора Закарпатської області; поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді з 24.10.2014 року; стягнуто з Прокуратури Закарпатської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1030909,60 грн. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення а апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області задоволено частково стягнуто з Прокуратури Закарпатської області на користь позивача 1026258 грн. 88 коп. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів. Постановою Верховного суду змінено Постанову Восьмого апеляційного суду від 08 липня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено резолютивну частину виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення суду апеляційної інстанції в наступній редакції: «Стягнути з Прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1025483, 76 грн. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів».

Разом з тим, позивач зазначає, що Закарпатською обласною прокуратурою на звернення позивача було надано інформацію про підвищення посадового окладу. Таким чином, рішенням суду у справі № 807/3487/14 стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі, що обчислено з виплат, які не коригувалися на коефіцієнт їх підвищення. Обґрунтовуючи свої вимоги положенням пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (далі Порядок № 100), позивач просить стягнути різницю середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вказаний період з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу в сумі 992 796,95 грн.

Відповідачами подано відзиви на позов, в якому зазначають, що відповідно до пунктів 2 та 5 Порядку № 100 судом у справі № 807/3487/14 було правомірно здійснено розрахунок втраченого заробітку з урахуванням виплат за два місяці, що передували звільненню позивача. При цьому обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 положеннями п. 10 Порядку № 100 є безпідставними, оскільки його виключено. Таким чином у діях відповідача відсутні ознаки протиправності, у зв`язку з чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представник позивача та позивач, підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідачів заперечила проти позовних вимог, та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суду слід зазначити наступне.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 807/3487/14 задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, прокуратури Закарпатської області. Визнано протиправним та скасовано наказ №1447к Генерального прокурора України від 23.10.2014 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Закарпатської області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Закарпатської області днем 24.10.2014. Стягнуто з прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1030909,60 грн. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Закарпатської області та стягнення на його користь заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 16277,52 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі №807/3487/14 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Стягнуто з прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1026258 грн 88 коп. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.11.2020 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 в частині задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено в резолютивній частині, та викладено абзац 3 резолютивної частини рішення суду апеляційної інстанції в наступній редакції: "Стягнути з Прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1025483 грн 76 коп. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів" У іншій частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 - залишено без змін.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, судом встановлено та не заперечується сторонами, що довідка від 11 грудня 2019, видана прокуратурою Закарпатської області, що складена за правилами Порядку № 100, про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 , яка обчислена виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передували звільненню не містить інформації щодо підвищення посадового окладу по посаді заступник прокурора області.

Згідно листа Закарпатської обласної прокуратури № 27-907 вих. 21 від 19.11.2021 р. відповідно до інформації, наданої відділом фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури, впродовж Вашого перебування у трудових відносинах з прокуратурою Закарпатської області з листопада 2014 року по вересень 2020 року оплата праці прокурорсько-слідчих працівників прокуратури здійснювалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Отже, посадові оклади заступника прокурора Закарпатської області становили: з листопада 2014 по 15 грудня 2015-2790,00 грн; з 16 грудня 2015 по 05 вересня 2017-3488,00 грн; з 06 вересня 2017 по 10 вересня 2020 - 8170,00 грн.

Абзацом 3 пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19.09.2019 №113 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі Закон України №113) передбачено, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників регіональних, місцевих прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури (постанова Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012).

Пунктом 7 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України №113 передбачено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом обіймають посади прокурорів у регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в обласних, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Заробітна плата заступника керівника обласної прокуратури регулюється ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та з 11.09.2020 становить: З 11.09.2020 по 31.12.2020 - 49187,00; З 01.01.2021 по теперішній час - 49920,00.

Вважаючи, що з Закарпатської обласної прокуратури області на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі, що обчислено з виплат, які не коригувалися на коефіцієнт їх підвищення, позивач звернувся до суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 06 лютого 2021 року з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу в сумі 992 796,95 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суду слід зазначити наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 235 КЗпП України обумовлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи листи Міністерства соціальної політики України від 04.09.2013р. №9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік», від 09.09.2014, №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», від 20.07.2015 №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», від 05.08.2016 №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», від 19.10.2017 №224/0/103-17/214 «Про надання роз`яснення (щодо норми тривалості робочого часу)», від 08.08.2018 №78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік», Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 №1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік», від 12.09.2020 № 3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік».

Відповідно до пункту 10 Порядку №100 (у редакції, що діяла до 12.12.2020) у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

У разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вище оплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться.

Працівникам бюджетних установ і організацій, яким відповідно до законів України щомісячно перераховуються посадові оклади (ставки) до рівня не нижчого середньої (подвійної) заробітної плати в промисловості (народному господарстві), розрахунки виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати можуть провадитися, якщо це передбачено у колективному договорі, виходячи з посадового окладу (ставки) того місяця, в якому відбулася подія, пов`язана з відповідними виплатами, з урахуванням постійних доплат і надбавок.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 в своїй позовній заяві звертає увагу на те, що він з моменту отримання листа за №27-907 вих.21 від 19.11.2021 Закарпатської обласної прокуратури позивачу стало відомо про підвищення посадового окладу.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою KM України № 100 від 08.02.1995 для обчислення часу вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п.8 Порядку № 100 середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у адміністративній справі № 807/3487/14 встановлено, що сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу становила 775,12 ( середньоденна заробітна плата) Даний факт встановлено судами всіх інстанцій у справі № 807/3487/14.

Відповідно до листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу» Закарпатським адміністративним судом у справі № 807/3487/14 встановлено, що кількість робочих днів за період з 24 жовтня 2014 року по 06 лютого 2020 року ( у відповідності до Постанови Верховного суду від 12 листопада 2020 року) становить 1323 дні.

Відповідно загальна кількість робочих днів з дати, наступної за днем звільнення позивача по день прийняття рішення про його поновлення складає: 1323 днів вимушеного прогулу.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу складав 1323 днів х 775,12 грн = 1025483,76 грн.

Зазначений порядок розрахунку зроблено також у Постанові Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі №807/3487/14 яка набрала законної сили.

Таким чином, рішеннями судів у справі № 807/3487/14 стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі, що обчислений з виплат, які не коригувались на коефіцієнт їх підвищення.

Cуд зазначає, що зміна коефіцієнтів підвищення заробітньої плати відбувався в декілька етапів.

Так, постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 оклад позивача у період з 01.12.2015 по 05.09.2017 збільшено з 2790,00 грн. до 3 488 грн.

Звідси коефіцієнт підвищення заробітної плати становив - 1,25 (3488 грн. / 2 790,00 грн.), а середньоденна заробітна плата відповідно склала (775,12 грн. х 1,25)-946,09 грн.

Відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017 № 657 оклад позивача в черговий раз підвищено та він у період з 06.09.2017 по 10.09.2020 склав - 8170,00 грн., тобто коефіцієнт підвищення у цьому періоді становить (8170,00: 2790,00)-2,93 а середньоденна заробітна плата відповідно (775,12 х 2,93).

Як вже зазначалось, необхідність застосування коефіцієнту підвищення заробітної плати для визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передбачено п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100.

При цьому, слід врахувати, що положення пункту 10 Порядку №100 зберігали свою чинність лише до 12.12.2020 згідно Постанови KM України від 09.12.2020 № 1213 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100», якою цей пункт виключено. '

Заробітна плата заступника керівника обласної прокуратури регулюється ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, до спірних правовідносин у розрахунковому періоді з 11.09.2020 і до часу поновлення 30.09.2021 року, тобто після скасування п.10 Постанови КМУ № 100 слід застосовувати вимоги положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру »

Таким чином, з урахуванням викладених уточнень, розрахунок середньої зарплати за час вимушеного прогулу повинен враховувати наступні періоди та суми:

- з 24.10.2014 по 30.11.2015 214 708,24 гри (277 робочих днів х 775,12);

- з 01.12.2015 по 05.09.2017 427 284,9 грн (441 робочих днів х 775,12 х 1,25);

- з 06.09.2017 по 06.02.2020 1 376287,57грн (606 робочих днів х 775,12х 2,93);

Отже, середній заробіток за час з 24.10.2014 по 06.02.2020 становить 2018280,71 грн.

Враховуючи те, що на виконання Постанови Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі №807/3487/14 мені виплачено суму середнього заробітку у розмірі 1025483,76, без врахування індексацій у відповідності до вищевказаних нормативно - правових актів, то сума до сплати становить 992796,95 грн.

Правова позиція щодо застосування коефіцієнту підвищення передбаченого п 10 постанови КМУ №100 від 08.02.1995 при розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №804/8042/17, а також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 15 квітня 2020 року у справі №826/15725/17, від 17 червня 2020 року у справі №820/1505/18, від 15 жовтня 2020 року у справі №826/17601/14 та від 15 жовтня 2020 року у справі №826/5842/15 та від 30 червня 2021 року у справі №826/17798/14.

У зазначених постановах Верховний Суд, у вимірі схожих фактичних обставин і правового регулювання правовідносин (щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на посаді відповідно до статті 235 КЗпП) висловив згоду і підтримав підхід судів нижчих інстанцій, які при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосовували коефіцієнт підвищення посадового окладу відповідно до пункту 10 Порядку № 100.

Таким чином, суд касаційної інстанції у вказаних справах висловив свою позицію щодо необхідності застосування наведених нормативних положень у тому випадку, коли у розрахунковому періоді відбулося підвищення посадових окладів згідно з актами законодавства, що має місце і у даній справі.

Отже, з урахуванням вищевказаного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, твердження відповідачів щодо виключення пункту 10 Порядку № 100, відхиляються судом за безпідставністю, оскільки пункт 10 Порядку № 100 виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1213 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100» від 09.12.2020, що набрала чинності 12.12.2020.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з абзацу 2 пункту 2 мотивованої частини Рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним сили, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Таким чином, до спірних відносин слід застосувати положення Порядку № 100 в редакції, що діяв на час їх виникнення, тобто з врахуванням положень п. 10.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а суд згідно ст. 90 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, позивач довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірність його дій.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 11350 грн, про що в матеріалах справи міститься доказ квитанція № 33 від 22.12.2021 р.

Оскільки ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року постановлено про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Офісу Генерального прокурора в частині позовних вимог щодо стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в період з 06.02.2020 року по 30.09.2021 року у розмірі 3 958 274,30 грн. без розгляду, та справа надалі розглядалася за позовними вимогами про стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 06 лютого 2021 року з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу в сумі 992 796,95 грн., то відповідно до початково заявлених позовних вимог і сплаченого судового збору, з урахуванням задоволення позову, суд при розрахунку пропорційності, встановив таку, що задоволена позовна вимога складає 20.05% від попередньо заявлених вимог та сплаченого судового збору, а отже, розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням такої пропорційності, та складає 2275,67 грн. понесених судових витрати у вигляді сплати судового збору, які слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 .

Судом не встановлено обставин, передбачених ч. 8 ст. 139 КАС України, щодо зловживання позивачем процесуальними правами або виникнення спору внаслідок неправильних дій позивача. Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської обласної прокуратури (вул. Коцюбинського, буд. 2а,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Офісу Генерального прокурора ( 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Стягнути з Закарпатської обласної прокуратури (вул. Коцюбинського, буд. 2а,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 06 лютого 2021 року з врахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу в сумі 992 796,95 ( дев`ятсот дев`яносто дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 95 коп).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської обласної прокуратури (вул. Коцюбинського, буд. 2а,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2275,67грн. (дві тисячі двісті сімдесят п`ять гривень 67 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 20 червня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 27 червня 2022 року.

СуддяЮ.Ю.Дору