Справа № 120/893/22-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 червня 2022 р. Справа №120/893/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, в загальному розмірі 49359,63 гривень, який станом на дату звернення до суду не сплачено, що є підставою для звернення до суду з позовом щодо його стягнення.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України судом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надіслано запит щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

11 лютого 2022 року до суду від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надійшла відповідь на запит, в якій зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

25 березня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Такий, окрім іншого, обґрунтований тим, що податкові повідомлення-рішення №0-0228 від 19 березня 2021 року та №0-0228 від 19 березня 2021 року, якими ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, в загальному розмірі 45753,28 гривень, оскаржуються в судовому порядку (адміністративна справа №120/7302/21-а).

При цьому, інша частина податкового боргу (3606,35 гривень) відповідачу визначена податковим повідомленням-рішенням №0-0203 від 15 жовтня 2019 року, проте про таке податкове рішення, як і про податкову вимогу №220-50 від 10 січня 2020 року ОСОБА_1 не було відомо, оскільки позивачем не доведено факту направлення чи вручення таких документів. Водночас, відповідно до абзацу 2 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження з повідомленням про вручення. При цьому, неотримання платником податку податкового повідомлення-рішення не свідчить про узгодженість грошового зобов`язання платника податків, а тому не є підставою для стягнення податкового боргу за таким зобов`язанням.

Відтак, оскільки належні докази вручення/надсилання відповідачу податкового повідомлення-рішення №0-0203 від 15 жовтня 2019 року та податкової вимоги №220-50 від 10 січня 2020 року відсутні, тому, на переконання відповідача, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення податкового боргу в розмірі 3606,35 гривень слід відмовити.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем подано клопотання про витребування доказів.

30 березня 2022 року відповідачем подано доповнення до відзиву, у якому додатково наведені аргументи щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №120/7302/21-а скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року, яким відмовлено у скасуванні податкових повідомлень-рішень №0-0228 від 19 березня 2021 року та №0-0228 від 19 березня 2021 року. За результатами апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано згадані вище податкові рішення.

Окрім того, у доповненнях до відзиву відповідач просить не розглядати раніше подане клопотання про витребування доказів.

04 квітня 2022 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу в розмірі 45753,28 гривень залишити без розгляду, а в іншій частині вимог ухвалити рішення про стягнення із ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 3606,35 гривень.

Ухвалою суду від 21 червня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з податку на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, в розмірі 45753,28 гривень, у зв`язку із чим позовну заяву в цій частині вимог залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Податковим повідомленням-рішенням №0-0203, що прийняте Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 15 жовтня 2019 року, визначено до сплати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 3606,35 гривень.

Таке податкове повідомлення-рішення направлене рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за податковою адресою відповідача: АДРЕСА_2 , та отримане відповідачем 31 листопада 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

10 січня 2020 року податковим органом сформовано податкову вимогу №220-50, яку надіслано відповідачеві за податковою адресою: АДРЕСА_2 , та отримано ним 20 лютого 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Визначаючись з приводу заявлених позовних вимог, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 ПК України).

За правилами, визначеними статтею 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, судом установлено, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 3606,35 гривень.

Наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 3606,35 гривень підтверджується прийнятим податковим органом податковим повідомленням-рішенням №0-0203 від 19 жовтня 2019 року.

Водночас, відповідач у поданому 25 березня 2022 року відзиві вказав на те, що про податкове повідомлення рішення №0-0203 від 19 жовтня 2019 року та податкову вимогу №220-50 від 10 січня 2020 року йому нічого невідомо, оскільки такі не надсилалися (не вручалися) йому, а тому податковий борг є неузгодженим.

Проте, суд критично оцінює такі твердження відповідача з огляду на таке.

Податкове повідомлення-рішення №0-0203, що прийняте Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 15 жовтня 2019 року, а також податкова вимога №220-50 від 10 січня 2020 року надсилалися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_2 , що на момент формування таких податкових рішень була адресою місця проживання ОСОБА_3 .

При цьому, 31 листопада 2019 року відповідачем отримано податкове повідомлення-рішення №0-0203 від 15 жовтня 2019 року, а 20 лютого 2020 року - податкову вимогу №220-50 від 10 січня 2020 року, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 58.3 статті 58 ПК України (в редакції, чинній на момент надіслання відповідачу податкових рішень) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. При цьому, у такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відтак, податковим органом на виконання вимог абзацу 2 пункту 58.3 статті 58 ПК України надіслано податкове повідомлення-рішення №0-0203 від 15 жовтня 2019 року та податкову вимогу №220-50 від 10 січня 2020 року на адресу відповідача за місцем її проживання, яка на той момент була АДРЕСА_2 , які отримані відповідачем 31 листопада 2019 року та 20 лютого 2020 року відповідно.

Більше того, у відзиві на позовну заяву та в доповненнях до відзиву відповідач підтвердила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що податкове повідомлення рішення №0-0203 від 19 жовтня 2019 року та податкова вимога №220-50 від 10 січня 2020 року не надсилалися на її адресу є безпідставними та спростовуються наданими позивачем доказами.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, враховуючи підтвердження в ході судового розгляду наявності несплаченого відповідачем податкового боргу в розмірі 3606,35 гривень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача такого податкового боргу.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, з огляду на те, що обставини, наведені позивачем у адміністративному позові, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

З урахуванням положень частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з огляду на відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для відшкодування таких витрат.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий в розмірі 3606 (три тисячі шістсот шість) гривень 35 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44069150)

Відповідач: ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Рішення суду в повному обсязі складено 24.06.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович