Справа № 127/9350/22
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2022-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №127/9350/22
Провадження № 2-а/127/90/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мироненко Вікторія Валеріївна, до поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Дуки Максима Володимировича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №807024 від 08.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2022 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мироненко В.В., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з даним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 08 лютого 2022 року о 03.50 год. поліцейським взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Дукою М.В. винесено постанову серії ДП18 №807024 від 08.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зазначена вище постанова мотивована тим, що 08 лютого 2022 року о 03.50 год. по вул. В. Порика, 11 в м. Вінниці водій, керуючи транспортним засобом, під час зупинки працівниками поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вважає, що дана постанова поліцейського підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом, в момент зупинки працівниками поліції він перебував на задньому сидінні автомобіля, а за кермом перебував ОСОБА_2 , тому працівник поліції помилково дійшов висновку, що він є водієм транспортного засобу. Він не зобов`язаний був показувати посвідчення водія, так як у той час не був водієм. Отже обставини, зазначені в оскаржуваній постанові, є безпідставними та необгрунтованими, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, йому не було роз`яснено права та відхилено клопотання про надання можливості скористатися правничою професійною правовою допомогою адвоката при розгляді справи.

Окрім того, із оскаржуваної постанови вбачається, що він керував автомобілем марки «Volkswagen Mullivan» о 03.50 год. 08 лютого 2022 року, а час зупинки, що зазначений на відеозаписі з бодікамери поліцейського, значиться о 03.52 год. 08 лютого 2022 року, що є

суттєвою розбіжністю і не співпадає із постановою, а тому не може бути належним достовірним та допустимим доказом у справі в розумінні вимог ст.ст. 73-76 КАС України. Тобто, 08 лютого 2022 року о 03.52 год. він знаходився на задньому сидінні припаркованого автомобіля марки «Volkswagen Mullivan», за кермом якого знаходився ОСОБА_2 , що підтверджується відеозаписом, що долучено до матеріалів даної постанови, а постанову складено о 03.50 год.

Відповідно до вимог наказу Департаменту патрульної поліції НПУ №100 від 03.03.2016 про затвердження Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» нагрудна відеокамера повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами і після активації нагрудної камери все спілкування повинно бути записане безперервно, тобто весь процес має бути безперервним. Тобто, із самого початку, а в даному конкретному випадку, починаючи з 03.52 год. (по даних нагрудної камери), коли поліцейські під`їхали до нерухомого автомобіля, а дана постанова була складена ще до під`їзду поліцейських до припаркованого автомобіля, а саме о 03.50 год. В даному випадку працівниками поліції не було дотримано вимог вищезазначеної Інструкції про безперервну фіксацію всього спілкування поліцейських з ним. Отже, доказами скоєння адміністративного правопорушення є дві обставини: відеозапис з нагрудної камери поліцейського та постанова про скоєння адміністративного правопорушення, які суперечать один одному. Зазначена постанова є саме предметом спору між позивачем та відповідачем та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, 08 лютого 2022 року на нього було складено два протоколи та одну постанову, у цих документах не співпадає місце зупинки автомобіля, а саме: у оскаржуваній постанові вказано місце зупинки вул. В. Порика, 11 в м. Вінниці, у протоколі ДПР 18 №009437 вказано вул. В. Порика, 22 в м. Вінниці. З цього стає не зрозуміло, де саме було здійснено зупинку даного автомобіля, що також являється порушенням. Отже, відповідачем факт вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Враховуючи викладене, позивач просить його позов задовольнити та скасувати постанову поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Дуки М.В. в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №807024 від 08.02.2022 відносно нього та провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2022 року позивачу ОСОБА_1 поновлено пропущений процесуальний строк звернення до суду з даним позовом, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за його позовом, підготовче засідання призначено на 26 травня 2022 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року з ініціативи суду залучено в якості другого відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України, підготовче провадження закрито, адміністративну справу призначено до судового розгляду на 13 червня 2022 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мироненко В.В. не з`явилися, остання надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів за довіреністю Ковальчук Д.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, та долучив до матеріалів справи в якості доказу диски з відеозаписом події, яка мала місце за участю позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в межах наданих сторонами доказів та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно з постановою поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Дуки М.В. від 08 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності та нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень за то, що він 08 лютого 2022 року о 03.50 год. в м. Вінниці по вул. В. Порика, 11, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Mullivan», номерний знак НОМЕР_1 , та під час зупинки працівниками поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. До постанови долучено відео з нагрудної камери №468918.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч. 1 ст. 286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити, зокрема, для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

В пункті 2.1 (а,б) ПДР України зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, оперативно - рятувальної служби цивільного захисту технічний - талон).

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина 2 ст. 77 КАС України регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Однак, це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Також обов`язок доказування розподіляється таким чином, що

позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17).

Представник відповідача Ковальчук Д.О. до матеріалів справи в якості доказу долучив диски з відеозаписом події, яка мала місце 08 лютого 2022 року за участю позивача. Як вбачається з оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на вимогу поліцейського автомобіль позивача не зупинився, а тому поліцейські автомобіль переслідували. Коли автомобіль зупинився, працівники поліції підійшли до транспортного засобу, водій автомобіля пересів на заднє сидіння, а на місці водія ніхто не перебував. На запитання позивача, чому його зупинили працівники поліції, поліцейський повідомив, що за порушення правил дорожнього руху, а саме: керуванням водієм транспортним засобом із забрудненим номерним знаком. Пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу позивач категорично відмовився, при цьому поліцейським не повідомляв, що за кермом автомобіля перебував не він, а ОСОБА_2 . Із відеозапису вбачається, що права позивачу поліцейським були роз`яснені. Клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою позивач не заявляв.

Крім того, позивач у своєму позові стверджує, що інспектором поліції Дукою М.В. була порушена Інструкція «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», згідно з якою нагрудна відеокамера повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами і після активації нагрудної камери все спілкування повинно бути записане безперервно, весь процес має бути безперервним. Тобто, із самого початку, а в даному конкретному випадку, починаючи з 03.52 год. (по даних нагрудної камери), коли поліцейські під`їхали до нерухомого автомобіля, а дана постанова була складена ще до під`їзду поліцейських до припаркованого автомобіля, а саме о 03.50 год. Суд вважає, що твердження позивача є непереконливими, оскільки в оскаржуваній постанові не зазначено час її складання, а зазначено, що о 03.50 год. водій керував транспортним засобом і під час зупинки працівниками поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Як вбачається із відеозапису, на вимогу працівників поліції водій автомобіля не зупинився, працівники поліції автомобіль переслідували, що зафіксовано на відеокамеру і в подальшому все спілкування з позивачем на відеокамеру фіксувалось безперервно.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП та вищезазначеної Інструкції при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Дукою М.В. було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №807024 від 08.02.2022.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, постанова серії ДП18 №807024 від 08.02.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 126, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мироненко Вікторія Валеріївна, до поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Дуки Максима Володимировича та Департаменту

патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №807024 від 08.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: