Справа № 464/1208/22
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року

справа №464/1208/22

провадження № П/380/6873/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною бездіяльності начальника та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.03.2022 звернулася до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо перевірки виконавчого провадження, вжиття заходів до скасування постанови від 26.09.2018 про стягнення виконавчого збору у ВП №57272348 та повернення стягнутих коштів;

- зобов`язати начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) призначити перевірку виконавчого провадження на предмет законності винесення постанови від 26.09.2018 про стягнення виконавчого збору у ВП №57272348.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25.06.2015 у справі №464/6878/14-ц вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 40019,25 доларів США, що еквівалентно 847207,52грн., а також 31554,62грн. заборгованості по кредитному договору №107-р від 10 серпня 2007 року. В Сихівському ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист №464/6878/14-ц від 15.01.2018, виданий на примусове виконання зазначеного рішення суду. Виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у справі №464/6878/14-ц завершене 02.07.2019 шляхом прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, за заявою стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. 26.09.2018 державний виконавець Сихівського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області прийняв постанову №57272348 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 87876,21 грн. Цю постанову позивачка оскаржила в судовому порядку. 13.07.2021 суд залишив її позовну заяву без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду. Позивачка подала скаргу до начальника Сихівського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області про перевірку виконавчого провадження дій державного виконавця, що виніс оскаржувану постанову. У відповідь отримала лист щодо порушення строків звернення. На повторні скарги до Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо перевірки виконавчого провадження отримала у відповідь листи відповідача, з яких, на переконання позивачки вбачається бездіяльність відповідача, оскільки відповідач не провів перевірку виконавчого провадження та не скасував рішення державного виконавця про стягнення виконавчого збору №57272348 від 26.09.2018, яке призводить до подвійного стягнення з неї виконавчого збору.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова №464/1208/22 від 29.03.2022 передано адміністративну справу №464/1208/22 (пров.№2-а/464/67/22) Львівського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою від 02.05.2022 суд відкрив провадження у справі за цим позовом та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання (а.с. 24).

Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву (а.с. 34-44), просить суд в задоволенні позову відмовити. Відповідач повідомив, що на виконанні в Сихівському ВДВС у м. Львові ЗМУ Міністерства юстиції (м.Львів) перебувало виконавче провадження ВП №57272348, з примусового виконання виконавчого листа №464/6878/14-ц від 15.01.2018 Сихівського районного суду м. Львова про стягнення 40019,25 доларів США, що еквівалентно 847207,52 грн., а також 31554,62 грн. заборгованості по кредитному договору №107-р від 10.08.2007 з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укргазбанк". Відповідач пояснив, що на момент виникнення спірних правовідносин частина друга статті 27 Закону №1404-VIII щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом діяла лише до 28.08.2018, після цієї дати розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню. Після набуття чинності змінами до частини другої статті 27 Закону №1404-VIII стягнення виконавчого збору не пов`язується із фактично стягнутою виконавцем сумою, а обчислюється у відсотках від суми, яка підлягає стягненню. Єдиною підставою нестягнення виконавчого збору є виконання рішення до відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» позивачка, котра у виконавчому провадженні є боржником, тому рішення, дії або бездіяльність державного виконавця боржником може оскаржувати лише до суду. При цьому відповідно до норм «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (розділу XXI) начальник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не вправі здійснювати та призначати перевірки законності виконавчих проваджень, вжити заходи щодо скасування постанови від 26.09.2018 про стягнення виконавчого збору у ВП№ 57272348 та повернення стягнутих коштів.

Позивачка подала відповідь на відзив (а.с. 50-52), навела аргументи на спростування тверджень відповідача, зокрема, зіслалась на спільні роз`яснення Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до яких з посиланням на норми статей 8, 81,10 Закону України «Про державну службу» чітко визначено коло осіб, які мають право перевірити законність виконавчого провадження. Зокрема, таке право мають начальники відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, їх заступники - виконавче провадження, що знаходиться на виконанні підрозділів примусового виконання рішень цих відділів державної виконавчої служби та районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, що підпорядковані зазначеним управлінням юстиції. Позивачка вважає, що скористуючись своїми правами та звернулась до вищестоячого керівництва державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області та в подальшому до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для захисту своїх порушених прав, однак не отримавши такого захисту, звернулась з цим позовом до суду.

Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Сихівський районний суд м. Львова 25.06.2015 прийняв рішення №464/6878/14-ц, яким задовольнив позов публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягнув солідарно 40019,25 доларів США, що в еквіваленті становить 847207,52 грн., а також 31554,62грн. заборгованості по кредитному договору №107-р від 10 серпня 2007 року) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/46139603). На примусове виконання цього рішення Сихівський районний суд м. Львова 15.01.2018 видав виконавчий лист №464/6878/14-ц.

26.09.2018 державний виконавець Сихівського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого листа №464/6878/14-ц, виданого 15.01.2018 Сихівським районним судом м. Львова.

Того ж дня, 26.09.2018, державний виконавець прийняв постанову ВП №57272348 про стягнення виконавчого збору, на підставі статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» постановив стягнути з боржника ( ОСОБА_1 ) виконавчий збір в розмірі 10 відсотків суми боргу, що становить 87876,21 грн. (а.с. 6).

Заявниця скористалася правом оскаржити постанову про стягнення виконавчого збору від 26.09.2018 ВП №57272348 до суду. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду №380/7414/21 від 13.07.2021 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови від 26.09.2018 ВП №5727234 та повернення вже сплачених коштів (https://www.reestr.court.gov.ua/Review/98302919).

20.07.2021 ОСОБА_1 звернулась із заявою до начальника Сихівського ВДВС міста Львів ГТУЮ про перевірку виконавчого провадження та правомірність винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору (вх.№10878/19.4-39, а.с.14).

Вважаючи надану їй відповідь на заяву бездіяльністю щодо розгляду звернення, заявниця 03.11.2021 звернулась в Сихівський районний суд м. Львова із скаргою, просила визнати протиправною бездіяльність начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо перевірки виконавчого провадження, скасувати постанову від 26.09.2018 про стягнення виконавчого збору у ВП №57272348 та повернути стягнуті кошти.

Ухвалою №464/6878/14-ц (пр № 4-с/464/21/21) від 29.11.2021 Сихівський районний суд м. Львова відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (https://www.reestr.court.gov.ua/Review/101657956).

Темірова Л.П. звернулася із скаргою від 25.12.2021 до начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), просила провести перевірку виконавчого провадження та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору №57272348 від 26.09.2018, скасування постанови про накладення арешту на майно/зарплатний рахунок (а.с.7).

У відповідь Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) скерувало лист від 18.01.2022 (а.с. 8), в якому повідомлено скаржницю, що 10.01.2022 державний виконавець виніс постанову про зняття арешту з коштів, що містяться на рахунках боржника. В листі скаржниці процитовано норми частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких рішення, дії, бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, зазначивши, що з метою оскарження дій/бездіяльності державного виконавця останній (боржнику) слід звернутись до суду (а.с.8).

17.02.2022 ОСОБА_1 повторно звернулась до начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) із скаргою, просила призначити та провести перевірку законності стягнення з неї виконавчого збору. В скарзі вказала, що попереднє її звернення в частині проведення перевірки законності стягнення з неї виконавчого збору залишене без відповідного реагування; зіслалась на норми статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», зауваживши, що начальник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) по відношенню до начальника Сихівського ВДВС міста Львів ГТУЮ є керівником вищого органу державної виконавчої служби (а.с. 11-12).

07.03.2022 начальник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) скерував ОСОБА_1 лист №1030/120/0/03-19, повідомив про неможливість проведення перевірки законності виконавчого провадження №59448050 з огляду на те, що подана нею скарга не відповідає вимогам статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». В листі зазначено, що у виконавчому провадження скаржниця є боржником, тому відповідно до норм 74 згаданого Закону боржником рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до суду (а.с. 13-15). Заявниця скористалася правом оскаржити постанову про стягнення виконавчого збору від 26.09.2018 ВП №57272348 до суду. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду №380/7414/21 від 13.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови залишено без розгляду з причини пропуску строку звернення до суду.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування:

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди, які є виконавчими документами.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби стаття 74 Закону №1404-VІІІ врегульовує таким чином:

- рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74);

- рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74);

- рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини (частина третя статті 74);

- скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги (частина четверта статті 74);

- рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (частина 5 статті 74).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві);

- відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

- управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);

- відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Розділ ХІІ Інструкції регулює порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження. Так, відповідно до пункту 1 розділу ХІІ Інструкції перевірити законність виконавчого провадження мають право:

- директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділі примусового виконання рішень в районі міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень, відділах державної виконавчої служби;

- начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

- начальник управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень в районі міста Києва цього управління;

- начальник відділу примусового виконання рішень в районі міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

- начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані;

- начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

- начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до норм розділу ХІІ Інструкції :

2. Посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.

3. Перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.

5. Витребуване виконавче провадження надсилається до органу державної виконавчої служби, який його витребував, із супровідним листом у строки, визначені в постанові про його витребування.

8. Після закінчення перевірки законності виконавчого провадження оригінал виконавчого провадження не пізніше трьох робочих днів з моменту закінчення перевірки повертається до органу державної виконавчої служби, у провадженні якого воно перебуває (перебувало).

9. Посадова особа органу державної виконавчої служби, яка здійснювала перевірку виконавчого провадження і виявила порушення вимог законодавства, зобов`язана забезпечити безпосередній контроль за цим виконавчим провадженням до повного усунення виявлених порушень.

10. Постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів підлягають обліку в журналі обліку постанов про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування (додаток 10).

При вирішенні спору суд керується такими мотивами:

І. Відповідно до ст.ст. 14, 15 Закону №1404-VІІІ учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Аналіз норм статті 74 Закону №1404-VІІІ дозволяє зробити такі висновки щодо процедури оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та/або інших осіб ДВС різними учасниками виконавчими провадження та залученими особами:

1) адміністративна процедура:

учасники виконавчого провадження (крім боржника) можуть оскаржити:

- рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби - до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець;

- рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, - до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня;

2) судова процедура:

- сторони та інші учасники виконавчого провадження та особи можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення - до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом;

- сторони та інші учасники виконавчого провадження та особи можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, боржник як учасник виконавчого провадження має можливість оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби лише в судовому порядку.

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, котрий оскаржує до начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) законність стягнення з неї виконавчого збору на підставі постанови від 26.09.2018 №57272348 про стягнення виконавчого збору.

З огляду на свій статус боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 не може претендувати на розгляд її скарги в порядку, визначеному частиною третьою статті 74 №1404-VІІІ. Отже, звернення ОСОБА_1 до начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо перевірки виконавчого провадження та законності прийнятої державним виконавцем постанови від 26.09.2018 №57272348 про стягнення з неї виконавчого збору:

- не могло бути розглянуте на підставі статті 74 Закону №1404-VІІІ;

- було належним чином розглянуте відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Суд відхиляє аргументи позивачки про те, що в силу статті 81 Закону України «Про державну виконавчу службу» начальники відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, їх заступники мають право перевірити законність виконавчого провадження, що знаходиться на виконанні підрозділів примусового виконання рішень цих відділів державної виконавчої служби та районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, що підпорядковані зазначеним управлінням юстиції:

- по перше, Закон України «Про державну виконавчу службу» втратив чинність 05.10.2016 на підставі Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016.

- по друге, відповідач не є «керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня» в розумінні Закону №1404-VІІІ.

Так, питання організації виконання, в тому числі, рішень посадових осіб ДВС визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень. Норми розділу ХІІ цієї Інструкції визначають осіб, які вправі перевірити законність виконавчого провадження. Так, відповідно до пункту 1 розділу XII Інструкції:

- начальник відділу державної виконавчої служби має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

- начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

В складі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) діють підрозділи ДВС, в т.ч. Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області, начальник якого є керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня стосовно Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Водночас начальник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в розумінні статті 74 Закону №1404-VІІІ не є керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня стосовно Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). З цих мотивів вимоги до нього щодо здійснення перевірки виконавчого провадження є завідомо безпідставними , оскільки такі дії не входять до його повноважень.

З огляду на наведені мотиви суд визнає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо бездіяльності начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), спонукання його призначати перевірку виконавчого провадження щодо законності винесення державним виконавцем Сихівського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області постанови від 26.09.2018 №57272348 про стягнення виконавчого збору.

ІІ. Суд констатує, що ОСОБА_1 використала судові способи оскарження постанови від 26.09.2018 №57272348 про стягнення з неї виконавчого збору (описано в цьому рішенні суду вище), її скарги залишені без задоволення як Сихівським районним судом м. Львова, так і Львівським окружним адміністративним судом. З огляду на це подальші повторювані звернення (після відхилення судами скарг ОСОБА_3 ) до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо перевірки виконавчого провадження та ініціювання цього судового провадження суд кваліфікує як зловживання процесуальними правами, фактично спрямоване на створення умов для повторного розгляду судом питання, щодо якого позивачка вже отримала рішення у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи наведені мотиви суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є очевидно безпідставними та не підлягають до задоволення.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені ОСОБА_1 судові витрати на підставі статті 139 КАС України покладаються на позивачку.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, пп.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною бездіяльності начальника та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Понесені позивачкою судові витрати покласти на неї.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.