Справа № 240/35145/21
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 червня 2022 року

м. Київ

справа №240/35145/21

адміністративне провадження № К/990/15412/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Калашнікової О.В., Білак М.В.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини А1724 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі № 240/35145/21 за позовом військової частини А1724 до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

Військова частина А1724 (далі - позивач) звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Михайленко Любові Вікторівни, яка полягає у невжитті заходів, щодо закінчення виконавчих проваджень №66263986 та №66263838 на підставі пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (Закон №1404-VIII);

- зобов`язати державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Михайленко Любов Вікторівну винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №66263986 та №66263838 на підставі пункту 9 статті 39 Закону №1404-VIII;

- скасувати постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Михайленко Любові Вікторівни, винесені 26.07.2021 про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 135,87 грн (ВП №66263986);

- скасувати, постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Михайленко Любові Вікторівни винесені 26.07.2021 про стягнення виконавчого збору в розмірі 300 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 135,87 грн (ВП №66263838).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Михайленко Любові Вікторівни, яка полягає у невжитті заходів, щодо закінчення виконавчих проваджень №66263986 та №66263838 відповідно до пункту 9 статті 39 Закону №1404-VIII. Зобов`язано державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Михайленко Любов Вікторівну вчинити дії щодо закінчення виконавчих проваджень №66263986 та №66263838 відповідно до пункту 9 статті 39 Закону №1404-VIII. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, військова частина А1724 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Скаржник мотивує свою касаційну скаргу тим, що судове рішення ухвалене у даній справі на підставі неповного та без всебічного з`ясування обставин. Однак в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин скаржником не обґрунтовано.

Водночас аналіз ухваленого у цій справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 287, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини А1724 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі № 240/35145/21 за позовом військової частини А1724 до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, скасування постанов.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько О.В. Калашнікова М.В. Білак