Справа № 420/5914/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 червня 2022 року

м. Київ

справа № 420/5914/21

адміністративне провадження № К/990/13644/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року, додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 та 25 листопада 2021 року у справі №420/5914/21 за позовом ОСОБА_1 до Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №122 від 24 листопада 2020 року про неуспішне проходження атестації у зв`язку з неявкою прокурора ОСОБА_1 ;

- зобов`язати уповноважену кадрову комісію з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створену на підставі наказу Генерального прокурора, призначити новий час (дату) проходження (складання) атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №122 від 24 листопада 2020 року про неуспішне проходження атестації у зв`язку з неявкою прокурора ОСОБА_1 ; зобов`язано уповноважену кадрову комісію з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створену на підставі наказу Генерального прокурора, призначити новий час (дату) проходження (складання) атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року заяву позивача задоволено частково. Суд ухвалив додаткове рішення в адміністративній справі №420/5914/21 та стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь позивачки понесені нею судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень. У решті вимог було відмовлено.

Постановами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року та від 25 листопада 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року були залишені без змін.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Офіс Генерального прокурора звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіславши її 02 червня 2022 року за допомогою засобів поштового зв`язку, яка надійшла до Суду 03 червня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Раніше подані касаційні скарги Верховний Суд ухвалою від 11 січня 2022 року, від 18 лютого 2022 року, від 23 травня 2022 року повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження судових рішень.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та покликається на те, що суди попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень не враховали висновки Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 вересня 2021 року у справі №240/7852/20.

Суд вважає необґрунтованими посилання скаржника на неврахування судами правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 вересня 2021 року у справі №240/7852/20. Так, у справі на яку покликається скаржник, мали місце обставини щодо не прибуття позивача на іспит у формі анонімного тестування із використанням комп`ютерної техніки та відсутності подання до кадрової комісії заяви про перенесення такого іспиту. У той час як у цій справі, позивач зверталася до Третьої кадрової комісії із заявою про перенесення дати етапів атестації на період перебування її у відпустці - до 10 травня 2021 року. Таку заяву було задоволено, втім, у подальшому позивача було включено до списку осіб, які зобов`язані прибути для проведення іспиту на 10 листопада 2020 року.

Отже, зазначені скаржником постанови Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин, а тому посилання заявника касаційної скарги, що судами попередніх інстанцій були прийняті рішення у цій справі без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, є необґрунтованими.

З огляду на це, Суд вважає недоведеною наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зазначене свідчить про ігнорування скаржником роз`яснень, раніше наданих Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, у частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо правомірності оскаржуваних рішень та без взаємозв`язку із підставами для касаційного оскарження судових рішень.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

У зв`язку з перебуванням судді Губської О.А. (наказ від 14 червня 2022 року №77-кв) у відпустці питання про можливість відкриття касаційного провадження вирішується в перший день після виходу судді з відпустки.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року, додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 та 25 листопада 2021 року у справі №420/5914/21 за позовом ОСОБА_1 до Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя О.А. Губська