Справа № 344/20754/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2022 р. справа № 344/20754/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ), 21.12.2021 звернувся в Івано-Франківський міський суд з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи (надалі також - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.12.2022 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (а.с.24-26).

Дана справа надійшла на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 07.02.2022 згідно відтиску штампу відділу документального забезпечення - канцелярії суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 32-34).

Позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто у строк, встановлений судом, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, яке буде проводитися без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.63-64).

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.09.2021 позивач звернувся до відповідача з скаргою при складанні видачі службовими особами неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за даними і наслідками нещасного випадку на Івано-Франківському локомотиворемонтному заводі 26.01.1998. На його звернення, відповідач надав відповідь від 18.10.2021. Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач просить визнати заключення 02.10.1998 не законним, яке не відповідає первинним документам, виписці ОКЛ, виписці ОФПЦ, акту Н-1 від 28.01.1998, амбулаторній книжці №177 ОСОБА_1 та судово-медичній експертизі, зобов`язати медичних працівників - членів ЛКК відділкової лікарні вважати офіційні документи (направлення ф-088) за 1998 рік - не законними, в яких заносились офіційні документи (дані) неправдиві відомості, які не відповідають висновкам експерта судово-медичної експертизи, виписці ОКЛ, виписці ОФПЦ, акту Р-1 від 28.01.1998, амбулаторній книжці 177 за 1998 рік позивача, зобов`язати медико-соціальну експертну комісію вважати офіційні документи, які оформлялись членами медико-соціальною експертною комісією, як такі, що вносились завідомо неправдиві відомості за якими в 1998 році "інвалідом не визнаний, обмеження по лінії ЛКК" дане рішення приймалось без первинних документів, зобов`язати медико-соціальну експертну комісію провести перегляд за документами: виписці ОКЛ, виписці ОФПЦ, рентгенівських знімків ОКЛ, ОФПЦ, амбулаторної книжки №177 ОСОБА_1 , даних комп`ютерної спірометрії, яка занесена в направленнях форми ф-088 на МСЕК, акту Н-1 від 28.01.1998 та зобов`язати медико-соціальну експертну комісію видати ОСОБА_1 документи огляду дистанційного 8 вересня 2021 року, тобто: індивідуальну програму реабілітації та довідку втрати працездатності та потреби в медичній та соціальній допомозі.

На адресу суду 18.04.2022 від позивача надійшло клопотання про витребування матеріалів з медико-соціальної експертної комісії (МСЕК).

Ухвалою суду від 21.04.2022 клопотання про витребування доказів - задоволено.

Витребувано від медико соціальної експертної комісії (МСЕК) (, вул. Переяславська, 27, м. Івано-Франківськ, 76014) належним чином завірені копії матеріалів з медико соціальної експертної комісії (МСЕК) за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.69-70).

26.04.2022 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 26.04.2022 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.04.2022 залишено клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - без задоволення (а.с.77-78).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 26.04.2021 (а.с.80-81). У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зокрема, що під час оглядів мед експертні комісії, в тому числі Центральна МСЕК МОЗ України в м. Києві, експертні комісії науково-дослідних інститутів експертизи м. Вінниці, Дніпра, чітко дотримувались чинних нормативно-правових документів, зокрема діючи на даний час: постанови КМУ від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи", наказів МОЗ України від 05.09.2011 №561 "Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності", від 05.06.2012 №420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкості втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків". Незважаючи на чітке дотримання вимог зазначеного законодавства позивач протягом 23 років понад сто разів оскаржував всі рішення комісії МСЕК у всі можливі органи державної влади та правоохоронні органи. В задоволенні його вимог позивачу відмовлено у всіх випадках. Заявнику неодноразово повідомлено про припинення переписки з ним. Просив позовну заяву залишити без задоволення. На адресу суду, 27.04.2022 надійшли належним чином завірені копії матеріалів з медико-соціальної експертної комісії (а.с.83-123).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, відзив на позовну заяву, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 , 27.09.2021 звернувся до Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи зі скаргою при складанні видачі службовими особами неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за даними і наслідками нещасного випадку на Івано-Франківському локомотиворемонтному заводі 26.01.1998.

На його звернення, відповідач надав відповідь від 18.10.2021, оформлену листом за вих. №617. У даній відповіді зокрема зазначено, що лікарсько-консультативна комісія структурного підрозділу №2 центру первинної та консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківського міської ради 20.07.2021 оформила та скерувала на МСЕК посильні медичні документи для складання нової індивідуальної програми реабілітації (ІПР).

Оскільки Івано-Франківська МСЕК перебувала в основній щорічній відпустці з 27.07.2021 по 27.08.2021 документи позивача розглянуті дистанційно, згідно вимог МОЗ України на період карантину. За результатами вивчення повного пакету документів, наданого лікарсько-консультативною комісією складено нову ІПР, яку йому передано через ЛКК.

Всі дії Івано-Франківської міжрайонної МСЕК були виконані у повній відповідності до вимог чинних нормативно-правових актів (а.с.9, 49).

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач просить визнати заключення 02.10.1998 не законним, яке не відповідає первинним документам, виписці ОКЛ, виписці ОФПЦ, акту Н-1 від 28.01.1998, амбулаторній книжці №177 ОСОБА_1 та судово-медичній експертизі, зобов`язати медичних працівників - членів ЛКК відділкової лікарні вважати офіційні документи (направлення ф-088) за 1998 рік - не законними, в яких заносились офіційні документи (дані) неправдиві відомості, які не відповідають висновкам експерта судово-медичної експертизи, виписці ОКЛ, виписці ОФПЦ, акту Р-1 від 28.01.1998, амбулаторній книжці 177 за 1998 рік позивача, зобов`язати медико-соціальну експертну комісію вважати офіційні документи, які оформлялись членами медико-соціальною експертною комісією, як такі, що вносились завідомо неправдиві відомості за якими в 1998 році "інвалідом не визнаний, обмеження по лінії ЛКК" дане рішення приймалось без первинних документів, зобов`язати медико-соціальну експертну комісію провести перегляд за документами: виписці ОКЛ, виписці ОФПЦ, рентгенівських знімків ОКЛ, ОФПЦ, амбулаторної книжки №177 ОСОБА_1 , даних комп`ютерної спірометрії, яка занесена в направленнях форми ф-088 на МСЕК, акту Н-1 від 28.01.1998 та зобов`язати медико-соціальну експертну комісію видати ОСОБА_1 документи огляду дистанційного 8 вересня 2021 року, тобто: індивідуальну програму реабілітації та довідку втрати працездатності та потреби в медичній та соціальній допомозі, а тому звернувся з позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до статті 2 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 року № 2961-IV (надалі Закон № 2961-IV) медико - соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 2.03.1991 року № 875-XII (надалі Закон № 875-XII ) визначено інвалідність як міру втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній інвалідом, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Також визначається причина інвалідності та час її настання.

Проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення).

Згідно з пунктом 3 Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ) і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у містах Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні (пункт 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Комісія складається з представників МОЗ, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби Служби безпеки України (далі - СБУ) та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери (пункт 10 Положення).

В силу вимог п. 12 Положення, до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено надання лікарям комісій консультаційної допомоги з питань проведення медико-соціальної експертизи: проведення у складних випадках огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з пунктом 23 Положення у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або інвалід має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ, яке за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер (пункт 24 Положення).

Відповідно до пункту 25 Положення рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розлад функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, II чи III група інвалідності.

Пунктом 27 вказаного Положення визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561 (надалі Інструкція №561), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , 1948 року народження, освіта середня, за професією водій-автомеханік, житель м. Івано-Франківська, згідно акту про нещасний випадок від 28.01.1998 отримав травму грудної клітки на виробництві.

Позивач оглянутий вперше 05.06.1998 спеціалізованою фтизіопульмонологічною МСЕК і за наявною патологією йому продовжено листок непрацездатності для продовження лікування.

При наступному огляді спеціалізованою фтизіопульмонологічною МСЕК 28.10.1999 за діагнозом "Консолідований перелом I ребра справа та I-II-III-IV-V ребер зліва. Консолідований перелом ключиці зліва внаслідок закритої травми грудної клітки (28.01.1998)".

ОСОБА_1 особою з інвалідністю не визнаний, йому визначено 15% втрати професійної працездатності терміном на один рік.

У порядку оскарження ОСОБА_1 з 10.12.1999 по 31.12.1999 перебував на обстеженні у інституті експертизи - Вінницькому науково-дослідному інституті реабілітації осіб з інвалідністю (надалі також - Вінницький НДІ РІ), який за наявними захворюваннями рекомендував групу інвалідності не встановлювати, визначити йому тільки відсотки втрати працездатності.

В порядку консультації у 2001 році після чергового переогляду ОСОБА_1 повторно знаходився на стаціонарному обстеженні у Вінницькому НДІ РІ, який своїм висновком за наявною паталогією рекомендував визначити йому 20% втрати професійної працездатності.

При чергових переоглядах фтизіопульмонологічною та профпатологічною МСЕК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я з 2002 року по 2007 рік за наявною патологією йому встановлено третю групу інвалідності, трудове каліцтво та визначено 30% втрати професійної працездатності, а в 2007 році група інвалідності та відсотки втрати професійної працездатності позивачу встановлено безстроково.

У грудні 2007 року, у зв`язку з черговою незгодою з рішенням МСЕК згідно його заяви, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному обстеженні в Дніпропетровському науково-дослідному інституті медико-соціальних проблем інвалідності та згідно висновку інституту №6624 від 19.12.2007 прийняте рішення профпатологічною і обласною МСЕК підтверджене, підстав для його зміни не виявлено.

При наступних переоглядах профпатологічногю МСЕК і обласною МСЕК в 2008-2011 роках та огляді 19.07.2011 розширено експертною комісією обласного бюро МСЕ за участю головних спеціалістів управління охорони здоров`я рішення МСЕ за участю головних спеціалістів управління охорони здоров`я рішення МСЕК від 18.02.2007 залишено без зміни.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звертався в різні інстанції, та знову направлений на обстеження у Вінницький НДІ РІ, який висновком №720 від 21.06.2012 за наявною патологією рекомендував залишити Ліщинському третю групу інвалідності від трудового каліцтва, та за наслідками виробничої травми визначити 40% втрати професійної працездатності.

Профпатологічною МСЕК 11.03.2015 згідно консультативного заключення обласної МСЕК ОСОБА_1 рішення про визначення третьої групи інвалідності від трудового каліцтва без терміну переогляду, залишено без змін.

Разом з тим відповідно до п.2.5 Інструкції №561 повторний огляд інвалідів проводиться згідно з пунктом 22 Положення про МСЕК № 1317, а саме повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відповідно до п.23-25 Положення Про МСЕК № 1317 - У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії і письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико - соціальної експертизи.

Відповідно до п.п. 6.13 п. 6 та абзацу 23 п.п. 8.8 п. 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров`я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Відповідно до абзацу третього пункту 22 Положення Про МСЕК № 1317, особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі:

наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку,

анатомічних дефектів,

стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму,

неефективності реабілітаційних заходів,

неможливості відновлення соціальної адаптації,

несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю,

а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, за наполяганням позивача, ОСОБА_1 у 2015 році оглянутий Центральною МСЕК МОЗ України в м. Києві, яка підтвердила рішення Івано-Франківської обласної і спеціалізованої профпатологічної МСЕК від 11.03.2015, про що його повідомлено.

З усіма рішеннями МСЕК позивач ознайомлений особисто на Івано-Франківській спеціалізованій профпатологічній МСЕК.

Отже, під час оглядів медекспертні комісії, в тому числі Центральна МСЕК МОЗ України в м. Києві, експертні комісії науково-дослідних інститутів експертизи м. Вінниці, Дніпра, чітко дотримувались чинних нормативно-правових документів, зокрема: постанови КМУ від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи", наказів МОЗ України від 05.09.2011 №561 "Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності", від 05.06.2012 №420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкості втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків".

Суд звертає увагу на те, що позивач у відповідності до пункту 25 Положення про медико-соціальну експертизу не звертався до суду на рішення комісій у строки, встановлені законодавством України, в той же час, судом встановлено, що на звернення позивача, Івано-Франківським обласним бюро медико-соціальної експертизи надано обґрунтовану відповідь.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За такого правового врегулювання та обставин справи, суд вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи (, вул. Переяславська, 27, с. Івано-Франківськ, 76014) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.