Справа № 300/7541/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/7541/21 пров. № А/857/5319/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 300/7541/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення,-

суддя в 1-й інстанції - Боршовський Т.І.,

час ухвалення рішення - 08.02.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника з меншого розміру грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальника; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату з 28.09.2021 ОСОБА_1 основного розміру пенсії у разі втрати годувальника з того ж грошового забезпечення (17370,00 грн.), з якого обчислено пенсію годувальникові.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 28.09.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію у разі втрати годувальника ОСОБА_2 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). Так, під час призначення пенсії позивачу її розмір обраховано в сумі 2727,00 грн., що становить 30% від грошового забезпечення годувальника. ОСОБА_1 вважає, що відповідач неправильно визначив загальний розмір грошового забезпечення годувальника, від якого необхідно обраховувати основний розмір пенсії у разі втрати годувальника, оскільки для обчислення такого грошового забезпечення годувальника враховано лише три складові: посадовий оклад - 4650,00 грн., оклад за військовим званням - 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 3030,00 грн. Натомість, на момент смерті годувальника 25.07.2021, пенсія ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 в справі № 300/1258/21 обраховувалась із грошового забезпечення в розмірі 17370,00 грн. Таким чином, на думку ОСОБА_1 , розмір пенсії позивача у разі втрати годувальника згідно вимог частини першої статті 45 Закону № 2262-XII має обчислюватися з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові, тобто з 17370,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 300/7541/21 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що перерахунок пенсії особам, яким пенсія призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", здійснюється тоді, коли буде прийнято Кабінетом Міністрів України відповідну постанову, яка в подальшому і буде слугувати підставою для перерахунку пенсії. На виконання Постанови № 103, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в квітні 2018 року здійснило перерахунок пенсії позивачу відповідно до довідки, виданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в березні 2018. Після скасування пунктів 1-2 Постанови № 103, урядом України не приймалися рішення щодо умов та порядку проведення перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям. Також апелянт звернув увагу на те, що видана ОСОБА_2 нова довідка про розмір грошового забезпечення від 28.02.2021 № 9/1/290 не містить інформації про те, що попередня довідка є недійсною.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 300/7541/21 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що а виконання судового рішення від 19.05.2021 в справі № 300/1258/21 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії № (Міноборони) від 13.07.2021 та повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.07.2021 № 0900-0306-8/26659 про виконання судового рішення у добровільному порядку. Після перерахунку пенсія ОСОБА_2 становила 11878,03 грн., яка нарахована з грошового забезпечення для обчислення пенсії 17370,00 грн.

Суд першої інстанції переконаний, що пенсія у разі втрати годувальника ОСОБА_1 має обчислюватись в розмірі 30 процентів грошового забезпечення годувальника - ОСОБА_2 , з якого обчислена його пенсія, тобто 17370,00 грн., яке включає як основні, так додаткові види грошового забезпечення, та премію.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, що підтверджується матеріалами пенсійної справи № (Міноборони), - протокол про перерахунок від 29.03.2018.

Івано-Франківський обласний військовий комісаріат, з метою проведення перерахунку пенсій, передбаченого Постановою № 103, в березні 2018 року склав та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку № 9017/ про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за посадою: інструктор по пропаганді і агітації політичного відділу стрілової дивізії (в/ч 83051), яку він займав на день звільнення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.03.2018. На підставі відомостей цієї довідки відповідачем проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача в розмірі 68% грошового забезпечення з врахуванням таких складовим та сум: посадовий оклад 4650,00 грн.; оклад за військове звання 1410,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 3030,00 грн., що підтверджується відповідним протоколом.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.01.2021 у справі № 300/3509/20, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видав довідку № 9/1/290 від 08.02.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 за посадою: старший інструктор по пропаганді та агітації політичного відділу, яку він займав на день звільнення, яке включає, окрім посадового окладу в розмірі 4650,00 грн., окладу за військовим званням - 1410,00 грн. та надбавки за вислугу років (50%) - 3030,00 грн., також надбавку за таємність (10%) - 465,00 грн., надбавку за особливості проходження служби (65%) - 5908,50 грн., премію (41%) - 1906,50 грн., всього 17370,00 грн.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок основного розміру його пенсії згідно відомостей довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовило в проведенні такого перерахунку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 в справі № 300/1258/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, призначеної ОСОБА_2 на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням проведених платежів.

На виконання вказаного судового рішення ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії № (Міноборони) від 13.07.2021 та повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.07.2021 № 0900-0306-8/26659 про виконання судового рішення у добровільному порядку. ОСОБА_2 встановлено щомісячний розмір пенсії 11878,03 грн., яка нарахована з грошового забезпечення для обчислення пенсії 17370,00 грн.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.07.2021, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 28.09.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XIІ.

З 28.09.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 4174,43 грн., яка нарахована в розмірі 30% грошового забезпечення годувальника - ОСОБА_2 для обчислення пенсії, а саме: 9090,00 грн., яке складається з таких складових: посадовий оклад 4650,00 грн.; оклад за військове звання 1410,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 3030,00 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника з розміру грошового забезпечення (заробітку) 9090,00 грн., а не 17370,00 грн. з якого було обчислено пенсію годувальника, позивач звернулася з цим позовом з цим позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом № 2262-ХІІ визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 29 Закону №2262-ХІІ ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Статтею 30 Закону №2262-ХІІ також передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно ст.36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі Порядок №3-1). Даним порядком передбачено, які документи подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Частиною 1 ст.45 Закону № 2262-ХІІ визначено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Враховуючи викладені вище норми, колегія суддів вважає, що розмір грошового забезпечення для призначення пенсії по втраті годувальника обчислюється з грошового забезпечення, з якого військовому пенсіонеру було обчислено пенсію.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 в справі № 300/1258/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, призначеної ОСОБА_2 на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням проведених платежів.

На виконання вказаного судового рішення від 19.05.2021 в справі № 300/1258/21 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії № (Міноборони) від 13.07.2021 та повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.07.2021 № 0900-0306-8/26659 про виконання судового рішення у добровільному порядку. Після перерахунку пенсія ОСОБА_2 становила 11878,03 грн., яка нарахована з грошового забезпечення для обчислення пенсії 17370,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії на підставі наданої Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки № 9/1/290 від 08.02.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що становить 17370,00 грн.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Після смерті ОСОБА_2 25.07.2021, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 28.09.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Однак, пенсійний орган щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , виходив з грошового забезпечення годувальника - ОСОБА_2 для обчислення пенсії, в розмірі 9090,00 грн., яке складається з: посадовий оклад 4650,00 грн.; оклад за військове звання 1410,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 3030,00 грн.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пенсію ОСОБА_2 обчислено з грошового забезпечення в сумі 17370,00 грн., яке зазначене в довідці Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 9/1/290 від 08.02.2021, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії № (Міноборони) від 13.07.2021 та повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.07.2021 № 0900-0306-8/26659 про виконання судового рішення у добровільному порядку.

З мотивів наведеного, випливає, що пенсія у разі втрати годувальника ОСОБА_1 має обчислюватись в розмірі 30 процентів грошового забезпечення годувальника - ОСОБА_2 , з якого обчислена його пенсія, тобто 17370,00 грн., яке включає як основні, так додаткові види грошового забезпечення, та премію.

Таким чином, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 300/7541/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 23.06.2022 року