Справа № 440/4382/22
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/4382/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 28-30/, позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_2 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог статей 36, 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та чинного законодавства;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію ОСОБА_2 у зв`язку з втратою годувальника, батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з втратою годувальника. Однак, листом від 02.02.2022 №02.02.19-8/8453 позивача повідомлено про відмову в призначення пенсії в разі втрати годувальника, зважаючи на розбіжності імені померлого годувальника - ОСОБА_3 в свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 06.09.2021 та ОСОБА_3 в свідоцтві про народження дитини № НОМЕР_2 від 20.06.2006. Вважає, що відмова пенсійного органу є безпідставною та не ґрунтується на нормах закону.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі №440/4382/22 як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

06 червня 2022 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Полтавській області на позовну заяву /а.с. 53-57/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 25 січня 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що розглядав вказану заяву - ГУ ПФУ в Одеській області. На підставі заяви та доданих документів ГУ ПФУ в Одеській області винесено рішення № 71 від 01.02.2022 про відмову позивачу у призначенні пенсії. Враховуючи дані обставини, ГУ ПФУ в Полтавській області рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії в разі втрати годувальника не приймалося та жодних протиправних дій стосовно позивача не вчинялося.

15 червня 2022 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Одеській області на позовну заяву /а.с. 85-86/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 25.01.2022 звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, який уповноважений розглянути подану позивачем заяву. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, розглянувши заяву та додані до неї документи, 01.02.2022 прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за №71 у зв`язку з розбіжністю імені померлого годувальника - ОСОБА_3 - відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження дитини № НОМЕР_2 від 20.09.2006, військового квитка НОМЕР_4 від 20.09.2021, довідки про період роботи №18 від 18.01.2022 та ІПН. Інші документи, які підтверджують ці обставини не надано, тому виключається належне підтвердження свідоцтва про смерть годувальника. За таких умов встановлення факту належності свідоцтва про смерть потребує вирішенню в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

20.09.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Велико-Багачанського районного управління юстиції видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Серії НОМЕР_3 , у якому зазначено батьки: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 /а.с. 71/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке надавалося позивачем до пенсійного органу та копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 72-74/.

25.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника, що зареєстрована за №182, та з пакетом документів, перелік яких наведено у розписці-повідомленні та копії яких містяться у матеріалах справи /а.с. 60-81/.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді було передано на розгляд до ГУ ПФУ в Одеській області.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 02.02.2022 №1600-0219-8/8453 ОСОБА_1 повідомлено, що за заявою від 25.01.2022 про призначення пенсії в разі втрати годувальника ГУ ПФУ в Одеській області винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за №71 від 01.02.2022, у зв`язку з розбіжністю імені померлого годувальника - ОСОБА_3 - відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження дитини № НОМЕР_2 від 20.09.2006, військового квитка НОМЕР_4 від 20.09.2021, довідки про період роботи №18 від 18.01.2022 та ІПН /а.с. 41/.

Не погодившись з діями пенсійного органу щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника позивач звернувся до суду даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до частини 1 якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Належність до непрацездатних осіб та членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, визначається згідно із статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

У цій статті визначені умови, за яких членам сім`ї, зазначеним у її другій частині, призначається пенсія у зв`язку із втратою годувальника, а також закріплено право та умови отримання цієї виплати усиновленими дітьми, пасинками та падчерками, неповнолітніми дітьми, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в разі їх усиновлення.

Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також, надаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

В спірному випадку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з розбіжністю імені померлого годувальника - ОСОБА_3 - відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження дитини № НОМЕР_2 від 20.09.2006, військового квитка № НОМЕР_4 від 20.09.2021, довідки про період роботи №18 від 18.01.2022 та ІПН.

Матеріалами справи підтверджено, що до пенсійного органу позивачем було надано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яким підтверджено смерть ОСОБА_3 /а.с. 72-74/.

Натомість, до суду позивач надав копію свідоцтва про смерть з тою самою серією та номером, яка містить вже інші відомості про ім`я при народженні померлого ОСОБА_3 /зворот а.с. 37/.

Разом з тим, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданим 20.09.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Велико-Багачанського районного управління юстиції, копія якого міститься у матеріалах справи /а.с. 71/.

Таким чином, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 37/ з обома перекладами свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , у одному з яких зазначено ім`я померлого - ОСОБА_3 , а у іншому - ОСОБА_3 , не є належним документом на підтвердження смерті ОСОБА_3 , який зазначений як батько у свідоцтві про народження позивача ОСОБА_2 .

У пенсійного органу та у адміністративного суду відсутні повноваження щодо встановлення юридичних фактів, зокрема, щодо встановлення родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до приписів частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (надалі -ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

За змістом частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд також зазначає, що заявник також не позбавлений права вирішувати відповідне питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відмовляючи ОСОБА_2 у призначенні пенсії в разі втрати годувальника ГУ ПФУ в Одеській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано.

При вирішенні даної справи судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 205, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код 20987385, вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич