Справа № 640/26196/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ДПС у Київській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.09.2017 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивач була впевнена у відновлення її прав після отримання акту перевірки та лише у вересні 2021 року виявила інформацію про наявність недоїмки, що зумовило її звернення до суду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а наведені нею причини пропуску такого строку не є поважними.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі акту перевірки від 01.08.2017 №1975/1000/14/ ГУ ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 14.09.2017 №, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн (а.с.38).

28.12.2020 позивач звернулась до ГУ ДФС у Київській області щодо скасування вказаного податкового повідомлення-рішення (а.с.56-57).

Листом від 20.01.2021 №399/6/10-36-07-06-12 позивача повідомлено, що ГУ ДПС у Київській області не наділено повноваженнями щодо прийняття рішень про скасування штрафних санкцій, застосованих відносно суб`єктів господарювання (а.с.58).

02.02.2021 позивач звернулась до ДПС України з клопотанням на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами акту перевірки від 01.08.2017 №1975/1000/14/, в якому просила його скасувати (а.с.59-61).

Рішенням ДПС України від 20.05.2021 №11241/6/99-00-06-03-02-06 податкове повідомлення-рішення від 14.09.2017 № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.64-66).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1-4 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри для встановлення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Під таку оцінку можуть потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є ст.56 ПК України, зі змісту якої вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Згідно з п.56.19 ст.56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

За змістом п.56.17.3 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Позивач стверджує, що податкове повідомлення-рішення від 14.09.2017 № вона не отримувала та про його наявність дізналась 18.12.2020 під час звернення до ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві.

Доказів на підтвердження дати отримання спірного податкового повідомлення-рішення матеріали справи не містять.

28.12.2020 позивач звернулась до ГУ ДФС у Київській області щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 14.09.2017 № (а.с.56-57).

Листом від 20.01.2021 №399/6/10-36-07-06-12 позивача повідомлено, що ГУ ДПС у Київській області не наділено повноваженнями щодо прийняття рішень про скасування штрафних санкцій, застосованих відносно суб`єктів господарювання (а.с.58).

02.02.2021 позивач звернулась до ДПС України з клопотанням на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами акту перевірки від 01.08.2017 №1975/1000/14/, в якому просила його скасувати (а.с.59-61).

При цьому, ОСОБА_1 визнає, що копію рішення ДПС України від 20.05.2021 №11241/6/99-00-06-03-02-06 за результатами досудового вирішення спору нею отримано 25.05.2021.

Отже, в силу ст.122 КАС України та ст.56 ПК України з 26.05.2021 розпочав перебіг місячний строк на оскарження податкового повідомлення-рішення від 14.09.2017 №, який завершився 25.06.2021, в той час, як з даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду 15.09.2021, що підтверджується датою оформлення поштового відправлення (а.с.9).

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

За змістом п.56.2, 56.3, 56.18 ст.56, п.57.3 ст.57 ПК України процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, що передбачені пунктом 56.17 статті 56 ПК України.

Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2020 року в справі №500/2486/19 сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац 3 пункту 56.18 статті 56 ПК України). Так, встановлений строк для оскарження протягом місяця, який настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд у складі об`єднаної судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 січня 2022 року в справі №160/11673/20 наголосив, що новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року, однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; наявність або відсутність підстав вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Отже, на час подання позивачем до ДПС України скарги (02.02.2021) та звернення до суду з цим позовом (15.09.2021) Верховним Судом вже було сформовано нову судову практику щодо строку звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору, а саме - протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №300/1560/21, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.09.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали, шляхом, зокрема, заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом і доказами поважності причин його пропуску (а.с.11-14).

Вказана ухвала отримана позивачем 06.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.15).

13.10.2021 до суду першої інстанції надійшла заява позивача на виконання ухвали суду, до якої було додано заяву про поновлення пропущеного строку, мотивовану тим, що з 25.05.2021 позивач проходила лікування за призначенням лікаря і в період з 21.05.2021 по 27.05.2021 перед закриттям ФОП проводилась перевірка діяльності позивача, яка проводилась без неї, оскільки вона за станом здоров`я не виходила з квартири і 02.07.2021 ОСОБА_1 отримала акт №42074/Ж5/26-15-07-19-03/293506701 від 27.05.2021 про результати перевірки, в якому відсутнє посилання про наявність штрафу в розмірі 17000,00 грн, що свідчить про визнання контролюючим органом відсутності у позивача жодних порушень та штрафів. Станом на вересень 2021 року в електронному кабінеті відображена інформація про наявність недоїмки в розмірі 17000,00 грн, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, надав належну оцінку кожному аргументу позивача щодо пропуску строку звернення до суду, зазначивши, всупереч ч.1 ст.77 КАС України, позивачем не надано належних та допустимих доказів перебування на лікарняному (проходження лікування) в період з 25.05.2021 по 24.06.2021, оскільки надана копія протоколу Езофагогастродуоденоскопії від 25.05.2021 б/н жодним чином не підтверджує періоду лікування, а свідчить лише про проведення дослідження і містить рекомендації лікаря.

При цьому, навіть за умови перебування позивача на лікуванні протягом місяця, в такому випадку останнім днем звернення до суду є 24.07.2021, в той час, як позов подано 15.09.2021.

Наявність акту перевірки №42074/Ж5/26-15-07-19-03/293506701 від 27.05.2021 жодним чином не свідчить про відкликання або скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, інформація щодо наявності у позивача недоїмки зі сплати штрафних санкцій у розмірі 17000,00 за податковим повідомленням-рішенням від 14.09.2017 № була відображена в електронному кабінету платника податків (а.с.73-74).

Отже, позивач була обізнана про наявність спірного податкового повідомлення-рішення, усвідомлювала наявність за нею заборгованості зі сплати штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн, вчиняла дії щодо адміністративного оскарження та 25.05.2021 отримала рішення ДПС України за його результатами, однак до суду першої інстанції з даним позовом звернулась лише 15.09.2021, тобто з пропуском встановленого законодавством строку, в той час, як наведені нею підстави пропуску такого строку більше ніж на 3 місяці не можуть бути визнані поважними, оскільки вони залежали виключно від волевиявлення особи і не пов`язані із об`єктивно непереборними обставинами чи іншими дійсними та істотними перешкодами, які унеможливили звернення до суду з адміністративним позовом у передбачений законодавством строк.

З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, враховуючи наведені норми права, колегія суддів вважає, щодо оскільки наведені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду обставини не є поважними, а з матеріалів справи не вбачається поважних причин пропуску такого строку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність повернення позовної заяви на підставі ч.2 ст.123, п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 24 червня 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма