Справа № 361/3909/14-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 8-а/359/1/2022
Справа № 361/3909/14-а
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

суддів - Семенюта О.Ю., Чирки С.С.,

при секретарі Івковій Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними та нововиявленими обставинами постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2014 року у справі №361/3909/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бровари та Броварському районі Київської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії по перерахунку пенсійного забезпечення, -

встановив:

07.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із вищезазначеною заявою про перегляд постанови Броварського міськрайонного суду київської області від 29.08.2014 за нововиявленими та виключними обставинами з проханням:

- змінити відповідача в справи на Головне управління Пенсійного фонду України, у Київській області;

- скасувати повністю Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2014, справа № 361/3909/14-а, провадження № 2-а/361/245/14;

- визнати протиправними дії, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України, у Київській області за відмову перерахувати пенсію позивачу відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та рішення Конституційного суду України від 25 січня 2012 року та заявленим принципам пропорційності і справедливості;

- визнати протиправними дії, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України, у Київській області за відмову надати об`єктивну відповідь позивачу на його звернення, також відповідь не містить роз`яснення порядку оскарження даної відповіді, та викладення мотивів відмови, що суперечить ст. 15 Закону України «Про звернення громадян». Також відповідь всупереч вищеназваного закону підписана заступником начальника управління, а не його керівником або виконуючим обов`язки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, у Київській області перерахувати пенсію позивача за шість місяців з часу звернення з заявою до відповідача, про перерахунок пенсії з 16.10.2013 року відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених і військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до рішення Конституційного суду України від 25 січня 2012 року та заявленим принципам пропорційності і справедливості, в розмірі 175% від пенсії інваліда війни III групи;

- відповідно до міждержавної угоди «Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців», яка набрала чинності 27.06.1996 року, пенсія інваліда війни II групи, повинна бути в два рази більшою за пенсію інваліда війни III групи. Міждержавна угода має вищий правовий статус за постанову КМУ. Тому просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу в розмірі 200% від

пенсії інваліда війни III групи що становить 225% х2 =450% мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, у Київській області надати об`єктивну вмотивовану відповідь позивачу на його звернення, з роз`яснення порядку оскарження даної відповіді, та викладення мотивів відмови відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати відповідача здійснити відповідно до законодавства індексацію недоотриманих позивачем пенсійних виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, в Київської області компенсувати завдані позивачу матеріальні збитки в розмірі 100000 гривен та стягнути з відповідача кошти в розмірі 100000 гривен;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, в Київської області у компенсувати позивачу моральні збитки в розмірі 100000 гривен та стягнути з відповідача кошти в розмірі 100000 гривен;

- зобов`язати відповідача, надати звіт про виконання судового рішення, згідно ст. 129-1 Конституції України (т.1 а.с.211-218).

Одночасно ОСОБА_1 подано заяву з проханням визнати поважними терміни пропуску звернення із заявою про розгляд справи за виключними обставинами у зв`язку з наявністю карантину через короновірус (т.1 а.с.220).

Обґрунтовуючи подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами, заявник вказує, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2014, справа №1/3909/14-а, провадження № 2-а/361/245/14 йому було відмовлено в позові. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року, справа № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказане рішення є підставою для розгляду справи за виключними обставинами.

Як на підставу для перегляду судового рішення, заявник також посилається на Рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018(3830/15), яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) деякі положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII; Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, які стосуються обмеження чи скасування пільг, компенсацій і гарантій, призвели до звуження прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зниження рівня їх соціального забезпечення.

Вказує, що фактично, рішеннями Конституційного Суду України визнано неконституційними зміни, щодо порядку нарахування позивачу пенсійних виплат, в тому числі щодо його права на вибір пенсійних виплат.

Крім того, зазначає, що рішенням Київського апеляційного суду від 01.06.2011 року справа №2а-1322/10, пенсія позивачу встановлена відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» у розмірі 110% від 3,5 розмірів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 З Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 20.11.2017 року, справа №810/5763/15 було частково задоволено вимоги позивача, зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести з 01 січня 2017 року ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії по інвалідності відповідно ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 110% трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та виплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018 року, рішення першої інстанції залишено без змін.

Отже, позивач зазначає, що фактично, в 2011 році та в 2016 році він отримував пенсійні виплати відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» у розмірі 110% від 3,5 розмірів мінімальної пенсії за віком, а протягом декількох років основний розмір пенсійних виплат йому зменшили в 22 рази без жодних правових підстав та не конституційно.

З цих підстав просить суд скасувати постанову Броварського міськрайонного суду від 29 серпня 2014 року та задовольнити його вищенаведені вимоги.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2020 року було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення у справі № 361/3909/14-а, та залучено до участі у справі правонаступника відповідача Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах та Броварському районі Київської області - Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області (т.1 а.с. 225).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними та (або) нововиявленими обставинами судового рішення у справі №361/3909/14-а залишено без розгляду (т.2 а.с.102-105).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року скасовано, справу направлено до Броварського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду (т.2 а.с.153-157).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2021 року було задоволено самовідвід суддям Петришин Наталії Миколаївні, Радзівіл Аліні Григорівні, Сердинському Володимиру Степановичу у справі № 361/3909/14-а, справу передано до канцелярії Броварського міськрайонного суду Київської області на автоматизований розподіл для вирішення питання про заміну колегії для розгляду справи в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (т.2 а.с.172-174).

Розпорядженням голови Броварського міськрайонного суду Київської області І.М. Дутчак від 07 грудня 2021 року адміністративну справу № 361/3909/14-а, провадження № 8-а/361/12/21 направлено до Бориспільського міськрайонного суду Київської області для розгляду у зв`язку з неможливістю утворити склад суду для розгляду зазначеної справи (т.3 а.с.2-3).

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2021 визначено головуючим суддею Муранову-Лесів І.В. та склад колегії - Чирку С.С., Семенюту О.Ю. (т.3 а.с.5-6).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2022 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Мурановій-Лесів І.В. (т.3 а.с.35-36).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення даної адміністративної справи за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду (т.3 а.с.50-52).

У призначене судове засідання учасники справи не з`явилися, були повідомлені завчасно та належним чином, не менш як за п`ять днів до судового розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (т.3 а.с.42-45).

Позивач ОСОБА_1 направив клопотання про перенесення судового засідання, при цьому жодних поважних причин неявки не зазначив. Крім того, судом було забезпечено позивачу за його клопотанням можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із Броварським міськрайонним судом Київської області, про що йому було повідомлено, проте до Броварського міськрайонного суду Київської області у призначений час позивач також не з`явився (т.3 а.с.21,41, 48-49).

Відповідачем Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Київській області направлено клопотання про розгляд справи без участі їх представника (т.3 а.с.46-47). Крім того, відповідачем подано відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами (т.2 а.с.1-4). За змістом поданого відзиву відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, вказує, що перегляд можливий, якщо рішення суду не виконане. Вказує, що відповідно до п.1 ч.5 ст.361 КАС України оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання, тобто рішення не може вважатися не виконаним. Також звертає увагу, відповідно до ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову. Вказує, що рішення Конституційного Суду України , на яке посилається позивач, стосується норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в той час як позивач оскаржує дії відповідача про порядок обрахування пенсійних виплат відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В силу вимог ч. 2 ст.368 КАС України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) управління ПФ України щодо відмови перерахувати одержувану ним пенсію відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року в справі № 1-11/2012 та заявленим принципам пропорційності і справедливості;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління ПФ України в м.Броварах щодо відмови надати об`єктивну відповідь позивачу на його звернення відповідно до ст.15 Закону України «Про звернення громадян» та відмову розглянути заяву особисто керівником органу;

- зобов`язати управління ПФ України перерахувати його пенсію за шість місяців з часу звернення із заявою про перерахунок пенсії із 16 жовтня 2013 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 088;оку в справі № 1-11/2012 та заявленим принципам пропорційності і справедливості в розмірі 175 % від; пенсії інваліда війни ІІІ групи;

- зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду та матеріальні збитки в розмірі 1000 грн. 00 коп., які завдані через порушення його прав та свобод безпідставною відмовою перерахувати пенсію відповідно до рішення Конституційного Суду України, а також ненаданням вмотивованої відповіді на заяву й зневажливе ставлення, відмовою об`єктивно розглянути заяву та перевірити викладені у ній факти.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (т.1 а.с.75-79).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року вищевказану постанову залишено без змін (т.1 а.с.203-205).

Згідно з вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФ й отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також було встановлено, що 16 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління ПФ із заявою, у якій, зазначаючи положення статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року в справі № 1-11/2012, просив перерахувати належну йому пенсію із розрахунку 110 % від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої не може бути меншою від 175 % пенсії, призначеної інвалідам війни ІІІ групи відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року, справа №1-11/2012, та заявленим принципам пропорційності і справедливості.

За містом вищевказаних судових рішень, що набрали законної сили, встановлено, що 29 квітня 2014 року заступником начальника управління ПФ надано відповідь на заяву ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 абзац перший пункту першого постанови уряду від 28 липня 2010 року № 656 «Про встановлення щомісячної адресної допомоги до пенсії інвалідам війни та учасникам бойових дій» викладений у наступній редакції: «установити, що із 1 січня 2012 року інвалідам війни та учасникам бойових дій, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною, не досягає в інвалідів війни І групи - 285 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи - 255, ІІІ групи - 225, учасників бойових дій - 165 відсотків, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів». Враховуючи викладене, розмір призначеної ОСОБА_1 пенсійної виплати в усіх випадках не може бути меншим 2 419 грн. 00 коп. За наявними в пенсійній справі документами розмір пенсії визначений згідно вимог чинного законодавства.

У судових рішеннях також зазначено, що позивач ОСОБА_1 із 2012 року по 2014 рік неодноразово звертався до управління ПФ, а також до Пенсійного фонду України із заявами щодо нарахування, перерахунку, порядку виконання судових рішень з питань його пенсійного забезпечення. На ці заяви надавалися відповіді.

Крім того, встановлено, що відповідь управління ПФ від 29 квітня 2014 року надана в межах компетенції. У ній зазначено про те, що пенсія ОСОБА_1 нарахована відповідно до діючого законодавства, а тому по суті було відмовлено позивачу у здійсненні її перерахунку.

При цьому, за змістом постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2014 року, а також ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року зазначено також наступне.

Пунктом 67 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» установлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, визначення порядку та розмірів виплати пенсій відповідно до зазначених вище норм Законів України делеговано Кабінету Міністрів України.

06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

23 листопада 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

28 грудня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 у справі №1-11/2012 зазначено, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права є абсолютними. Механізм реалізації цих прав не може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 цього рішення Конституційного Суду України суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Встановлено, що пенсія ОСОБА_1 нарахована й виплачується відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанов Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 (із 23 липня 2011 року), від 23 листопада 2011 року № 1210 (із 01 січня 2012 року), від 28 грудня 2011 року № 1381 (із 01 січня 2012 року), від 28 липня 2010 року № 656 (з 01 січня 2012 року).

При цьому зазначено, що розмір пенсії позивача ОСОБА_1 становить - 2 519 грн. 95 коп. ( 1 216 грн. 24 коп. - основний розмір пенсії, 113 грн. 88 коп. - додаткова пенсія потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи третьої категорії, 379 грн. 60 коп. - підвищення інваліду армії, прирівняному до інвалідів війни другої групи, 304 грн. 06 коп. - збільшення СТ. 21 ЗВС, 50 грн. 00 коп., 356 грн. 17 коп., 100 грн. 00 коп. - доплати.

З урахуванням викладеного, у своїх рішеннях суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу в судовому засіданні не встановлені.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.п.1-3 ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

За змістом ч.4 цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до вимог ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно з п.п.1, 4 ч.1 ст.363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин; 4) з підстави, визначено пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Суд також враховує, що в силу вимог ч.1,6 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Також зазначено, що вказане окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Дане рішення Конституційного Суду України було опубліковано 03.04.2020 року в Офіційному віснику №26.

Отже, строк звернення з із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами має відраховуватися з 04 квітня 2020 року та становить тридцять днів (до 04 травня 2020 року включно).

Разом із з цим Закону України №540-ІХ від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ VI «Прикінцеві положення» було доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

В подальшому Законом України №731-ІХ від 18 червня 2020 року пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України викласти в новій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

При цьому відповідно до п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №731-ІХ визначено, що «процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон №731-ІХ було опубліковано у газеті «Голос України» від 16.07.2020 №№119-120. Закон набрав чинності 17 липня 2020 року.

Таким чином, з урахуванням вище ведених положень процесуальні строки були продовжені до 06 серпня 2020 року включно.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови за виключними та нововиявленими обставинами 07 вересня 2020 року, тобто в межах тридцяти денного строку, визначеного ч.1 ст.363 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк звернення із заявою про перегляд постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2014 року у справі №361/3909/14-а за виключними обставинами позивачем пропущений з поважних причин та підлягає поновленню згідно з поданою заявою (т.1 а.с.220).

Водночас, проаналізувавши доводи заявника, суд дійшов висновку, що підстави для перегляду постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2014 року у справі №361/3909/14-а за виключними обставинами та (або) нововиявленими обставинами відсутні.

Встановлена рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) неконституційність окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яка передбачає, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, не може бути підставою для перегляду зазначеного заявником судового рішення за виключними обставинами, оскільки визнані неконституційними положення Закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а отже не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли на момент розгляду позову ОСОБА_1 у серпні 2014 року.

Аналогічних висновків щодо відсутності підстав для перегляду постанови Броварського міськрайонного суду від 29 серпня 2014 року у цій справі у зв`язку зі згаданим заявником рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018, справа №1-11/2008 (3820/15), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII; частину третю статті 22, частину другу статті 24, частину сьому статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами; статтю 53 (крім її назви), статтю 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Так, вищенаведені положення законів, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення, яке, безумовно, змінює законодавче регулювання для правовідносин, що матимуть місце з дати його ухвалення (з 17 липня 2018 року).

Щодо зазначених заявником судових рішень, які були ухвалені за його позовами в інших адміністративних справах щодо зобов`язання територіального органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (рішення Київського апеляційного суду від 01.06.2011 року справа №2а-1322/10, та рішення Броварського міськрайонного суду від 20.11.2017 року, справа №810/5763/15), то в розумінні ст.361 КАС України такі рішення, предметом розгляду у яких за змістом поданої заяви були вимоги позивача про здійснення перерахунку його пенсії за конкретний період, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у даній справі за новоявленими обставинами, тобто враховуватися судом як такі, що встановлюють істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Також, суд звертає увагу, що у своїй заяві про перегляд постанови суду за виключними та ново виявленими обставинами ОСОБА_1 істотно змінив (доповнив позовні вимоги та

збільшив розмір позовних вимог) що суперечить вищенаведеним вимогам ч.6 ст.351 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд за виключними та нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого у 29 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2014 року та яким у задоволенні позову йому було відмовлено. Отже, таке рішення не передбачає примусового виконання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2014 року у справі №361/3909/14-а за виключними та нововиявленими обставинами, зважаючи на відсутність підстав для такого перегляду. Задоволення заяви, поданої ОСОБА_1 , призведе до фактичного перегляду вказаного судового рішення без належних на то підстав.

Керуючись ст. ст. 120,121,241,248,250,361,363, 369 КАС України, суд, -

ухвалив:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2014 року у справі №361/3909/14-а за виключними обставинами та поновити пропущений заявником строк.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови суду за виключними та нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосереднього до Шостого апеляційного адміністративного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 22.06.2022.

Головуючий суддя І. В. Муранова-Лесів

Судді: О.Ю.Семенюта

С.С. Чирка