Справа № 200/12704/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року Справа№200/12704/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28 вересня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в області), надісланий на адресу суду 24 вересня 2021 року, в якому позивач просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в області про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення як учаснику бойових дій дострокової пенсії за віком відповідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до законодавства.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

04 жовтня 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені належним чином в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

22 червня 2022 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що листом від 11 серпня 2021 року ГУ ПФУ в області відмовило їй в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Вважаючи таке рішення пенсійного органу протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позивач стверджує, що в період з 07 серпня 2017 року по 17 серпня 2018 року вона працювала у Військовій частині НОМЕР_8 на посаді бухгалтера фінансово-аналітичної служби. В цей період вона брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та набула статус учасника бойових дій.

Позивач покликалася на норми ст. 16 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 та зазначала, що учасники бойових дій, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, мають право на призначення дострокової пенсії після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

На підставі норм абз. 1 п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551), Закону України від 22 травня 2018 року № 2443-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2443) позивач стверджувала, що до 25 липня 2018 року статус учасника бойових дій надавався не тільки військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним), але й іншим особам, які не проходили військову службу, однак захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення закачаних заходів (працівникам Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань).

Позивач наголошувала, що ст. 12 Закону № 3551 встановлені пільги учасникам бойових дій. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551 учасникам бойових дій надано пільги при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію).

Позивач доводила, що, оскільки вона є учасником бойових дій, доводи пенсійного органу про те, що вона не має право на дострокову пенсію на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 через відсутність відомостей про її належність до осіб, вказаних в п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058, є безпідставними.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Правомірність свого рішення обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 претендувала на призначення пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058, однак в поданих нею документах відсутні відомості щодо її належності до осіб, зазначених в п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.

Відповідач вказував на те, що в довідці про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 23 листопада 2018 року № 1672 не зазначене військове (спеціальне) звання ОСОБА_1 , тому віднести її до категорії військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських неможливо.

Посилання позивача на її належність до «осіб, яким надано статус учасника бойових дій» пенсійний орган вважав безпідставним, оскільки в п. п. 20, 21 ст. 6 Закону № 3551 йдеться про осіб, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або само організувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, а також про осіб, яким у період до набрання чинності Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізаувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів перебування в районі її проведення, у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерства внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Відповідач стверджував, що дія абзацу першого цього пункту не поширюється на працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також на осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність).

Відповідач доводив, що у зв`язку з відсутністю у позивача права на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 їй правомірно відмовлено в призначенні пенсії.

Позивач надала відповідь на відзив, в якій наголосила, що повноваження щодо перевірки наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, в тому числі й перевірку факту чи брала така особа участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил України, належать органам, які видають посвідчення учасника бойових дій.

Єдиним документом, що підтверджує статус учасника бойових дій та надає особі право на пільги, встановлені законом, в тому числі щодо дострокового призначення пенсії, є посвідчення учасника бойових дій.

Позивач доводила, що посвідчення серії НОМЕР_1 підтверджує, що вона є учасником бойових дій, яка брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, та є документом, який надає їй право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.

Позивач стверджувала, що її належність до учасників бойових дій ніким не оспорювалася, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому законом порядку, вона має право користуватися пільгами, передбаченими ст. 12 Закону № 3551 та Законом № 1058, а тому, відповідач, відмовивши їй в призначенні дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій, прийняв протиправне рішення, що призвело до порушення її права на отримання пенсії.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

30 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, правонаступником якого є ГУ ПФУ в області, з заявою про призначення пенсії.

Як свідчить розписка-повідомлення, разом з заявою про призначення пенсії, яка зареєстрована 30 липня 2021 року за № 7140, позивач надала такі документи: паспорт серії НОМЕР_2 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , видане Донецьким обласним військовим комісаріатом 11 липня 2019 року, свідоцтво про переміну прізвища імені, по батькові серії НОМЕР_5 від 29 травня 1998 року, диплом серії НОМЕР_6 від 29 червня 1984 року, трудову книжку НОМЕР_7 , довідку про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення від 23 листопада 2018 року № 1672.

30 липня 2021 року Відділ обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в області видав ОСОБА_1 довідку № 979/00204/19 про те, що їй буде призначена пенсія за віком.

Матеріали пенсійної справи містять рішення про скасування призначення пенсії (без дати і вихідного номера) наступного змісту:

«Відмова про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 30 липня 2021 року.

Пенсійний вік становить 63 роки.

Вік заявника 56 років.

Страховий стаж особи становить 28 років 08 місяців 15 днів.

Документами не підтверджено право на призначення дострокової пенсії за віком.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, після досягнення жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Відповідно до наданих документів ОСОБА_1 відсутні відомості щодо належності до осіб, вказаних в п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.

[…]

Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату, 24 липня 2028 року.

[…]».

10 серпня 2021 року ГУ ПФУ в області видало розпорядження за пенсійною справою № 74, яке передбачало закриття пенсійної справи 74 ОСОБА_1 , причина припинення виплати «1».

Листом від 11 серпня 2021 року № 0500-1504-8/51292 ГУ ПФУ в області повідомило ОСОБА_1 , що за результатами розгляду документів, поданих 30 липня 2021 року для призначення дострокової пенсії, винесено рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки відсутні відомості про належність до категорії осіб, віднесених до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_7 суд встановив такі обставини:

запис 55 - 07 серпня 2017 року на підставі наказу від 07 серпня 2017 року № 226 ОСОБА_1 була прийнята на роботу до Військової частини НОМЕР_8 на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби;

запис 56 - 17 серпня 2018 року на підставі наказу від 17 серпня 2018 року № 234 позивач звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Отже, в період з 07 серпня 2017 року по 17 серпня 2018 року позивач перебувала в трудових відносинах з Військовою частиною НОМЕР_8.

Як свідчить довідка від 23 листопада 2018 року № 1672, видана Військовою частиною НОМЕР_8 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_8 (по стройовій частині) від 17 серпня 2018 року № 234, наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 02 травня 2018 року № 1дск, наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 08 вересня 2018 року № 114дск, в період з 30 квітня 2018 року по 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 безпосередньо брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Згідно з пп. 2.1.1.1.17 пп. 2.1.1.1 пп. 2.1.1 пп. 2.1 п. 2 наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 08 вересня 2018 року № 114дск ОСОБА_1 , бухгалтера фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_8 з 17 серпня 2018 року вирішено вважати такою, що вибула зі складу сил та засобів, які приймали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до пункту постійної дислокації до Військової частини НОМЕР_8.

ОСОБА_1 набула статус учасника бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим Донецьким обласним військовим комісаріатом 11 липня 2019 року.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

На час звернення позивача за заявою про призначення пенсії Закон № 1058 діяв в редакції від 01 липня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Ст. 5 Закону № 1058 визначає сферу дії цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 5 Закону № 1058 виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Ст. 115 Закону № 1058 регламентує пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058, (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. п. 20 і 21 ст. 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. п. 12 та 13 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 11 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абз. абз. 6 і 7 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону, а також абзацу 8 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Аналіз положень п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 в редакції, що була чинною на час звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення пенсії, зумовлює висновок, що право на дострокову пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 55 років, а жінки після досягнення 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, та за умови їх належності до однієї з цих категорій:

1) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;

2) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;

3) дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;

4) особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. п. 20 і 21 ст. 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551).

Так, відповідно до п. 20 ст. 6 Закону № 3551 учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Згідно з п. 21 ст. 6 Закону № 3551 учасниками бойових дій визнаються особи, які у період до набрання чинності Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Дія абз. 1 цього пункту не поширюється на працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також на осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність).

5) особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. п. 12 та 13 ст. 7 Закону № 3551.

Так, згідно з п. 12 ст. 7 Закону № 3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Відповідно до п. 13 ст. 7 Закону № 3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни також належать особи з інвалідністю з числа осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

6) особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону № 3551.

Згідно з п. 19 ст. 6 Закону № 3551 учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

7) особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 11 ст. 7 Закону № 3551.

Так, згідно з п. 11 ст. 7 Закону № 3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

8) дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону № 3551, відповідно до абз. абз. 6 і 7 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону, а також абз. 8 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних.

Відповідно до абз. 6 п. 1 ст. 10 Закону № 3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

Згідно з абз. 7 п. 1 ст. 10 Закону № 3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

Відповідно до абз. 8 п. 1 ст. 10 Закону № 3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Суд встановив, що на час звернення з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 ОСОБА_1 досягла віку 56 років та мала страховий стаж 28 років 08 місяців 15 днів.

Отже, позивач досягла віку, що необхідний для призначення пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058, та мала необхідний страховий стаж, що визнається сторонами.

Спірним у цій справі є питання належності ОСОБА_1 категорії осіб, які мають право на дострокову пенсію за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.

Суд встановив, що в період з 07 серпня 2017 року по 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 працювала у Військовій частині НОМЕР_8 на посаді бухгалтера фінансово-економічної служби. Тобто, позивач перебувала з військовою частиною у трудових відносинах, а не проходила військову службу.

В період з 30 квітня 2018 року по 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 безпосередньо брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

ОСОБА_1 набула статус учасника бойових дій, що підтверджено відповідним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим Донецьким обласним військовим комісаріатом 11 липня 2019 року, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Аналіз положень п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 зумовлює висновок, що право на дострокову пенсію за віком на підставі цієї норми мають лише певні категорії учасників бойових дій, (зокрема йдеться про військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, осіб, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення), а не всі особи, які мають статус учасника бойових дій.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 263/14242/17, а саме:

«[…]

21. Правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

[…]».

Так, у ч. 9 ст. 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232) містяться визначення категорій громадян України щодо військового обов`язку, відповідно до яких:

військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - це особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Законом України від 22 травня 2018 року № 2443-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб», який набрав чинності 25 липня 2018 року, у Законі № 3551 в абзаці першому пункту 19 статті 6 слова «та працівники» і «працівники» виключено.

Таким чином, до 25 липня 2018 року статус учасника бойових дій надавався не тільки військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним), але й іншим особам, які не проходили військову службу.

Суд встановив, що позивач є особою, яка набула статус учасника бойових дій як працівник Збройних Сил України, яка безпосередньо брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

При цьому суд зауважує, що правомірність набуття позивачем статусу учасника бойових дій не ставиться під сумнів, та не є предметом спору у справі, що розглядається.

Разом з цим, суд відзначає, що позивач не має статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного, особи начальницького чи рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейського, особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, осіб, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, відтак на неї не розповсюджуються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.

Як наслідок, суд відхиляє аргументи позивача, які зводяться до того, що наявність у неї статусу учасника бойових дій, підтвердженого відповідним посвідченням, дає їй право на дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.

П. 8 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551, на якій покликається позивач, передбачає право учасників бойових дій на користування при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію) чи зміні місця роботи поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи. Суд зауважує, що в цій нормі йдеться про право учасника бойових дій на користування поліклініками та госпіталями, тобто про право на отримання медичних послуг, а не про право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема достроковий вихід на пенсію.

З огляду на встановлені фактичні обставини та виходячи з правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в області правомірно відмовило ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058, а тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Повне судове рішення складено 22 червня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко