Справа № 620/3918/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3918/21 Головуючий у 1 інстанції: Скалозуб Ю.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Часник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення п`ятої сесії восьмого скликання Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 02.03.2021 № 147-5/VІII в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Сиволозького старостинського округу Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Зобов`язано Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно до заяви від 18.01.2021, відповідно з графічним матеріалом, на якому зазначено бажане місце розташування. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задоволено частково. Зобов`язано Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 в адміністративній справі № 620/3918/21 протягом одного місяця після отримання копії даної ухвали. Попереджено Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суд своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В іншій частині заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовлено.

На виконання вищевказаної ухвали суду першої інстанції, 02 грудня 2021 року на адресу Чернігівського окружного адміністративного суду від Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області надійшов звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року прийнято та визнано звіт Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про виконання судового рішення таким, що підтверджує виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №620/3918/21.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати відповідача виконати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року та вирішити питання про накладення штрафу на відповідача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернуто заявнику без розгляду.

14 червня 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

21 червня 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про надання письмових пояснень, підтримку своїх вимог у апеляційній скарзі та розгляд справи без участі апелянта.

Також, до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, приймаючи та визнаючи звіт відповідача про виконання судового рішення таким, що підтверджує виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №620/3918/21, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання вказаного рішення суду Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області 22.10.2021 прийнято рішення № 313-15/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 », що в повній мірі відповідає змісту резолютивної частини вказаного судового рішення, а тому, поданий відповідачем звіт та додані до нього документи свідчать про фактичне виконання рішення суду.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статей 129 та 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2-3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року заява № 60750/00 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи -позивача.

Як було вищезазначено, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року, зокрема, зобов`язано Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно до заяви від 18.01.2021, відповідно з графічним матеріалом, на якому зазначено бажане місце розташування.

На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, відповідачем подано звіт про виконання вищевказаного рішення суду.

У вищевказаному звіті повідомлено про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 620/3918/21 шляхом:

- прийняття рішення від 22.10.2021 № 313-15/VIII, відповідно до якого позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , орієнтовною площею 2 га на території Сиволозького старостинського округу Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:001:1248 (раніше була :02:001:0986) відповідно до бажаного орієнтовного місця розташування земельної ділянки, наданого заявником, на відображеного на картографічній основі Державного земельного кадастру;

- звернення до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області листом від 15.11.2021 № 770 з проханням оприлюднити на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин інформацію про орієнтовне місце розташування земельної ділянки з відображенням його на картографічній основі Державного земельного кадастру, із зазначенням дати та номеру відповідного рішення, а також майбутнього цільового призначення земельної ділянки.

Однак, апелянт зазначає, шо рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року виконане не було. Зокрема, апелянт вказує, що земельної ділянки, зазначеної у рішенні відповідача 22.10.2021 № 313-15/VI вже не існує, адже був змінений кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0986 на номери :02:001:1248 та :02:001:1249 відповідно, що унеможливлює подальше виконання рішення суду.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Із резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року вбачається, що судом зобов`язано відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно до заяви від 18.01.2021, відповідно з графічним матеріалом, на якому зазначено бажане місце розташування.

Тобто, судом першої інстанції не вказано кадастровий номер земельної ділянки, дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої повинен надатися відповідачем.

Більш того, в апеляційній скарзі позивач сам зазначає, що площа земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0986 становить 5,8105 га, а отже, перевищує площу (2,00 га), щодо якої судом зобов`язано відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Отже, змінена кадастрового номеру земельної ділянки :02:001:0986 на номери :02:001:1248 та :02:001:1249 (поділ земельної ділянки) не свідчить про невиконання відповідачем рішення суду.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, враховуючи положення КАС України, позивач у разі незгоди із прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням, діями чи бездіяльністю, в тому числі, щодо присвоєння нового кадастрового номеру земельній ділянці, її поділу, не обмежений у праві звернутися до суду з позовом за захистом та поновленням своїх прав.

Щодо доводів апелянта про те, що рішення Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 22.10.2021 № 313-15/VIII є фальсифікованим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт підробки офіційного документу суб`єкта владних повноважень може бути встановлено та підтверджено виключно відповідним рішенням суду за результатами розгляду кримінальної справи. При цьому, копії такого судового рішення позивачем до суду не надано.

З огляду на вищезазначене, а також, з огляду на те, що правомірність рішення Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 22.10.2021 № 313-15/VIII не є предметом розгляду у даній справі №620/3918/21, посилання апелянта на відсутність вкладення поіменного голосування депутатів Плисківської сільської ради, колегія суддів вважає необгрунтованим.

Доводи апелянта про те, що відповідачем не надано доказів відображення на картографічній основі державного земельного кадастру орієнтовного місця розташування земельної ділянки позивача, дати та номеру відповідного рішення, а також, майбутнього цільового призначення земельної ділянки, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження вжиття заходів щодо відображення на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовного місця розташування спірної земельної ділянки, зазначення дати і номеру прийнятого ним рішення, а також майбутнього цільового призначення земельної ділянки до суду надано копію листа від 15.11.2021 № 770 із відповідним проханням, адресованого Головному управлінню Держгеокадастру у Чернігівській області.

З приводу твердження апелянта про те, що відповідач мав самостійно відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування даної земельної ділянки, слід зазначити, що, відповідно до п. 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2012 № 1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Водночас, як зазначає відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, як станом на дату ухвалення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, так і на час апеляційного розгляду справи, органи місцевого самоврядування не мають технічної можливості вносити відомості до картографічної основи Державного земельного кадастру, і єдиним способом забезпечити найдостовірніше наповнення картографічної основи Державного земельного кадастру є звернення до територіальних органів Держгеокадастру.

Посилання апелянта на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі №620/4627/20, якою апеляційну скаргу задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано, прийнято постанову, якою заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задоволено частково та зобов`язано Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області подати звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, дане судове рішення, відповідно до ст. 7 КАС України, не є джерелом права, що застосовуються судом при вирішенні справ та, виходячи з норм ч. 5 ст. 242 КАС України, його висновки не є обов`язковими для врахування.

Крім того, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі №620/4627/20 прийнято за інших обставин справи, оскільки, підставою скасування рішення Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 27.08.2020 року за №1149-40/VII про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства та зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки слугувало те, що земельна ділянка, на яку посилається відповідач у відмові у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є сусідньою земельною ділянкою від місця розташування бажаної позивачем земельної ділянки.

Також, підставою прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 03 серпня 2021 року у справі №620/4627/20, якою встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення, стало ненадання відповідачем будь-яких доказів, щодо відображення на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовного місця розташування земельної ділянки позивача, дати та номеру відповідного рішення, а також, майбутнього цільового призначення земельної ділянки, що не відповідає обставинам наданої справи №620/3918/21.

Щодо посилання апелянта на несвоєчасне повідомлення його про час та дату розгляду звіту про виконання рішення суду, колегія суддів зазначає, що, у зв`язку з цим, ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 ст. 44 КАС України, вправі був подати клопотання про відкладення розгляду справи, однак, матеріали справи такого клопотання не містять.

Посилання апелянта на неповне дослідження судом першої інстанції поданого відповідачем звіту, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, судом першої інстанції було в повній мірі досліджено та проаналізовано звіт Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 620/3918/21, разом з долученими до нього документами, та надана відповідна правова оцінка.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поданий відповідачем звіт та додані до нього документи свідчать про фактичне виконання Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 620/3918/21.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 287, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 23.06.2022 р.