Справа № 160/16084/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 червня 2022 року

м. Київ

справа № 160/16084/21

адміністративне провадження № К/990/15038/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевіривши касаційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі № 160/16084/21 за позовом Комунального підприємства «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради до Північного офісу Держаудитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Кривбас ОН-ЛАЙН», про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2021 року Комунальне підприємство «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північного офісу Держаудитслужби, в якій просило визнати протиправним та скасувати висновок Північного офісу Держаудитслужби від 10 серпня 2021 року про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-01-16-001027-с Комунального підприємства «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради стосовно закупівлі: ДК 021:2015 Код 79340000-9 «Рекламні та маркетингові послуги» (Послуги з організації та супроводу висвітлення питань з соціально-економічного розвитку м. Кривого Рогу та іншої діяльності органів місцевого самоврядування через засоби масової інформації в мережі інтернет та друкованих періодичних виданнях).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок Північного офісу Держаудитслужби від 10 серпня 2021 року про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-01-16-001027-с Комунального підприємства «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради стосовно закупівлі: ДК 021:2015 Код 79340000-9 «Рекламні та маркетингові послуги» (Послуги з організації та супроводу висвітлення питань з соціально-економічного розвитку м. Кривого Рогу та іншої діяльності органів місцевого самоврядування через засоби масової інформації в мережі інтернет та друкованих періодичних виданнях).

14 червня 2022 року Північний офіс Держаудитслужби вдруге засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими повністю доводами.

Зі змісту касаційної скарги слідує, що в обґрунтування підстав касаційного оскарження відповідач посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі відповідачем зазначено, що судом апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права - приписів Закону України « Про публічні закупівлі», а саме пункту 1 частини 1 статті 31, пункту 2 частини 2 статті 32, частини 5 статті 8 Закону №922-VIII.

Суд зазначає, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник вказавши, яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону, на його думку, суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, однак не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У касаційній скарзі скаржник фактично викладає обставини справи та цитує норми нормативно-правових актів. В цілому, доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та доводів про надання їм неправильної, на думку скаржника, правової оцінки, що суперечить правовому змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зазначене дає підстави для висновку, що у касаційній скарзі формально зазначено про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування норм права, а доводи скарги наведені безвідносно до предмета спору та висновків судів.

Суд наголошує, що оскарження судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України обов`язковими умовами є зазначення:

1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

З огляду на викладене Суд уважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Окрім того, у касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для відкриття касаційного провадження.

Суд наголошує, що приписи пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України передбачають можливість оскарження судових рішень в касаційному порядку у разі, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.

Однак, скаржник не вказує, від якого саме висновку, сформованого Верховним Судом, він вважає за необхідне відступити, не наводить вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу та висновку, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.

Окрім того, необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду, має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Виходячи з визначених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту.

Тому, лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду та необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на це Суд уважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до цитування норм чинного законодавства та переоцінки встановлених судами обставин, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Керуючись статтею 248, 328, 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі № 160/16084/21 за позовом Комунального підприємства «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради до Північного офісу Держаудитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Кривбас ОН-ЛАЙН», про визнання протиправним та скасування висновку - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур