Справа № 937/11536/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі Нізова А. Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25 листопада 2021 року звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із вказаним позовом, в якому просив: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Білоцерківського Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 22 від 26.08.2021 року; 2) Стягнути Білоцерківського Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 952 грн.

В обґрунтування позову вказав, що він є громадянином Нігерії. 26.08.2021 року начальником Білоцерківського Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийнято рішення про примусове повернення його та депортації із території України до 24.09.2021 року, поєднане із забороною в`їзду в Україну протягом трьох років. Позивач вважає, що заборона в`їзду в Україну протягом трьох років є неправомірною та такою, що не відповідає приписам статті 13 Закону України «про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», так як позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, під слідством та судом в Україні не перебував, адміністративні правопорушення не вчиняв. На теперішній час в нього є дівчина громадянка України, з якою він має намір укласти шлюб, і яка є вагітною. Спірне рішення відповідача перешкоджає позивачу у продовженні навчання та існує загроза виключення його із числа студентів, перешкоджає укладенню шлюбу та піклування про майбутню дитину, і в майбутньому може зруйнувати сім`ю.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 листопада 2021 року вказану справу передано на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2022 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено проведення судового засідання у справі на 21 січня 202 року на 11.30 год. Вказаною ухвалою залучено у справі в якості другого співвідповідача Центральне міжрегіональне управління ДМВС України у м. Києві та Київській області. Витребувано з Білоцерківського відділу Центрального міжрегіонального управління ДМВС України у м. Києві та Київській області та з Центрального міжрегіонального управління ДМВС України у м. Києві та Київській області належним чином завірені копії рішень від 26 серпня 2021 року про примусове повернення ОСОБА_1 в країну походження та заборону в`їзду в Україну строком на 3 роки та належним чином завірені копії документів, що стали підставою для прийняття вказаних рішень.

18 січня 2022 року на адресу суду із Центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київській області надійшли в копіях рішення № 22 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протокол про адміністративне правопорушення, складений 26.08.2021 головним спеціалістом Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Корнієнко С.М. відносно громадянина Нігерії ОСОБА_1 ; постанова про накладення адміністративного стягнення ПН МКО № 001149, винесена начальником відділу Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про накладення на громадянина Нігерії ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.; протокол адміністративного затримання громадянина Нігерії ОСОБА_1 , складений головний спеціалістом Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Корнієнко С.М.; посвідка на тимчасове проживання від 06.01.2021 ОСОБА_1 зі строком дії до 01.08.2021; пояснення ОСОБА_1 від 26.08.2021, відібраного за допомогою перекладача ОСОБА_2 , з документами, що посвідчують особу та фах перекладача; паспорт республіки Нігерія; віза.

В судові засідання, призначені на 21 січня 2022 року, 28січня 2022 року, 22 березня 2022 року, 17 травня 2022 року, 24 червня 2022 року позивач та його представник не з`явилися.

23 червня 2022 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява від представника позивача адвоката Бондар П.Ю. про розгляд справи, призначеної на 24 червня 2022 року без його участі у зв`язку з перебуванням на окупованій території та без участі його клієнта ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що його клієнт погано володіє українською мовою та не в змозі самостійно представляти свої інтереси в судовому засіданні.

24 червня 2022 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Одночасно, просить долучити до матеріалів справи лист Університету «КРОК» про відрахування студента ОСОБА_1 за порушення умов контракту.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання технічним засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

Громадянин республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.01.2019 багаторазову візу на в`їзд в Україну терміном на 90 днів, зі строком дії до 19.04.2019.

В подальшому, ОСОБА_1 , 06.01.2021 отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні строком до 01.08.2021.

26.08.2021 головним спеціалістом Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Корнієнко С.М. відносно громадянина Нігерії ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне затримання. Відповідно до змісту даного протоколу, 26.08.2021 о 15.40 за адресою: АДРЕСА_1 був затриманий та доставлений у службове приміщення Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 203 КУпАП.

26.08.2021 головним спеціалістом Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Корнієнко С.М. відносно громадянина Нігерії ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до змісту даного протоколу, 26.08.2021 о 15.40 за адресою: АДРЕСА_1 був виявлений громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні.

Постанова про накладення адміністративного стягнення ПН МКО № 001149, винесеною 26.08.2021 начальником відділу Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Ашуровою Ларисою Юріївною, на громадянина Нігерії ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Згідно зі змісту даної постанови, 26 серпня 2021 року о 15.40 за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна. 3А був виявлений громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні.

За участю перекладача Терещука Миколи Миколайовича, у ОСОБА_1 26.08.2021 відібрано пояснення, відповідно до якого він є громадянином України. Приїхав в Україну 06.03.2019 року для навчання в Білоцерківському національному аграрному університеті. Постійно мешкає в м. Києві, в хостелі по вул. Закревського., але часто відвідує м. Біла Церква. Міграційна служба надала йому посвідку на тимчасове проживання в Україні, але він її загубив. В грудні 2020 року він подав заяву до міграційної служби щоб отримати нову посвідку. Посвідка була виготовлена 06.01.2021, але виготовлену посвідку він не забрав, через те, що забувся про неї. 26.08.2021 він прийшов до міграційної служби щоб дізнатися чи готові його дозвільні документи, але дізнався про те. що термін дії незабраної ним тимчасової посвідки закінчився ще 01.08.2021 року. Розуміє, що порушивши термін перебування в Україні, він порушив міграційне законодавство, але по іншому вчинити не міг. Він зобов`язується в 30 денний термін покинути територію України.

26.08.2021 завідувачем сектору протидії нелегальній міграції Білоцерківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Іщенко Андрієм Петровичем прийнято рішення № 22 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинути територію України у термін до 24.09.2021 ороку. Заборонити громадянину Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзд в Україну терміном на 3 роки. Вказане рішення 26.08.2021 року затверджено начальником Білоцерківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Ашуровою Ларисою.

Відповідно до даного рішення, громадянин Нігерії ОСОБА_1 знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні», а саме проживання без документів на право проживання в Україні. Вказаний громадянин прибув на територію України 06.03.2019 з метою навчання в Білоцерківському національному аграрному університеті. Відповідно до наказу БНАУ від 05.08.2020 № 17 громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зарахований слухачем курсів мовної підготовки денної форми навчання з 03.08.2020 року. Термін навчання в БНАУ до 01.08.2021 року. 22.12.1221 року громадянин Нігерії ОСОБА_1 подав документи до міграційної служби на отримання тимчасової посвідки на проживання в Україні, посвідка була виготовлена 06.01.2021, з терміном дії до 01.08.2021. Виготовлену посвідку останній не забрав. 12.07.2021 незабрана посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 була визнана недійсною. Тобто, з 12.07.2021 громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на території України без документів на право перебування в Україні. За порушення правил перебування в Україні громадянин Нігерії ОСОБА_1 26.08.2021 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП. Нелегальне становище громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить про те. що ним порушені вимоги статей 4, 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства закріплено в Законі України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон № 3773-VI).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI - іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 13 статті 4 Закону № 3773-VI, передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Частиною 14 статті 4 Закону № 3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 5-1 Закону № 3773-VI, строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить: у випадку, визначеному частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, - період навчання, який зазначається в документі, що підтверджує факт навчання в Україні;

В`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства, відповідно до статті 13 Закону № 3773-VI не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю;

якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;

якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду;

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Статтею 26 Закону № 3773-VI передбачено примусове повернення іноземців та осіб без громадянства.

Так. іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

З метою контролю за виконанням іноземцем та особою без громадянства рішення про примусове повернення службові особи органу охорони державного кордону чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, можуть супроводжувати такого іноземця та особу без громадянства по території України.

У разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця або особи без громадянства скасовується віза і вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні.

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій статті 4 цього Закону, не можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, яка вчинила акт агресії проти України, або в країну, яка не визнає територіальну цілісність та суверенітет України або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262.

Сільним наказом Міністерства внутрішніх справ, адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року Затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (надалі Інструкція).

Відповідно до пунтку 4 Інструкції, іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни, згідно пункту к Інструкції, є:

дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку;

якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Згідно з пунктом 6 Інструкції, примусове повернення з підстав, передбачених пунктом 5 цього розділу, здійснюється за рішенням органів ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органу СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, оформленням відповідних документів, доведенням цього рішення до іноземця та взяттям з нього зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк, а також здійсненням подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою-другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд, відповдіно до чатсини першої статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги те, що громадянин Нігерії ОСОБА_1 перебуває на території України без законних підстав, що встановлено рішенням Білоцерківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № 22 від 26.08.2021, доказів укладення шлюбу між позивачем та громадянкою України та отриманням відповідної посвідки на тимчасове чи постійне проживання в Україні, позивачем не надано, суд вважає що рішення про примусове повернення громадянина Нігерії ОСОБА_1 до країни походження; зобов`язання покинути Україну в термін до 24.09.2021 та заборону в`їзду в Україну терміном на 3 роки, винесене 26.08.2021, не суперечить вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Таким чином суд вважає, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не було порушено у зв`язку з дотриманням відповідачами вимог чинного законодавства, зокрема Кодексу України про адміністративні правопорушення під час розгляду справи про притягнення особи правопорушника до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, прийняте відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позиція у подібних правовідносинах висловлювалася Верховним Судом у постановах від 23.01.2020 року у справі № 343/2242/16, 12.08.2020 року у справі № 755/14023/17, від 28.01.2021 року у справі № 826/4687/18, від 13.04.2021 року у справі № 211/1113/18, від 13.10.2021 року у справі № 263/14519/20.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 134, 242-246, 250, 255, 262, 288 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення начальника Білоцерківського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 22 від 26.08.2021 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: Білоцерківський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області. Місце знаходження: 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Привокзальна, будинок 3. Код .

Відповідач 2: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області. Місце знаходження: 02152, місто Київ, вулиця Березняківська, будинок 4-а. Код .

СуддяМ. М. Бебешко