Справа № 160/27283/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій (з урахуванням уточнень від 21.01.2022) позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, передбаченої п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», протиправними;
зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) період роботи з 21.09.2021 по 28.09.1987 в Шахтоуправлінні «Жовтневе» та період роботи з 23.04.1991 по 06.09.1994 в Шахтоуправлінні «Куйбишівське» до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням вимог абз.10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) від 21.09.2021 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, передбаченої п.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням стажу роботи з 21.09.2021 по 28.09.1987 в Шахтоуправлінні «Жовтневе», стажу роботи з 23.04.1991 по 06.09.1994 в Шахтоуправлінні «Куйбишівське» та з урахуванням вимог абз.10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дня набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позову.
21.01.2022 позивачем частково усунено недоліки позову, подано уточнену позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 04.01.2022, на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду.
10.02.2022 позивачем усунено недоліки позову в повному обсязі.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами в обґрунтування відзиву та доказами надіслання позивачу.
Крім того, вказаною ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 направлена сторонам, відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками у паперовому вигляді та отримана ним 28.03.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.
Також, копія ухвали суду від 14.02.2022 була надіслана на виконання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримана ним 04.03.2022, згідно із відміткою у розписці, наявної в матеріалах справи.
Також, вказаною ухвалою суду повторно витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).
03.05.2022 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача через небезпеку, спричинену воєнними діями на території України, наполягав на задоволенні позовних вимог.
03.05.2022 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи роздруківки електронної пенсійної справи на виконання ухвали суду, в якому також просив судове засідання 06.05.2022 провести без участі представника відповідача-2, поданий відзив підтримують у повному обсязі.
03.05.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач зауважив, що не погоджується з відповідачем-2 та вважає доречним залучення до участі у справі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки перебуває на його обліку та звертався із заявою від 21.09.2021 саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Щодо доводів відповідача-2 про правомірність оскаржуваного рішення, позивачем зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Записами трудової книжки підтверджено стаж роботи, який складає 34 роки 5 місяців 6 днів, з яких: 6 років 4 місяці 14 днів пільгового стажу в Шахтоуправлінні «Жовтневе» та в Шахтоуправлінні «Куйбишівське». З урахуванням ч.3 ст.24 Закону №1058-IV, до наявних 6 років стажу на підземних роботах зараховується 6 років додатково, тому загальний страховий стаж на підземних роботах в такому випадку складає 12 років 4 місяці 14 днів, загальний страховий стаж 40 років 5 місяців 6 днів. Щодо посилань на відсутність документів про атестації, позивач зауважив на судовій практиці, вказав, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації не є приводом для відмови у призначенні пенсії, оскільки відповідальність за таке лежить на роботодавці, а не працівникові.
05.05.2022 від відповідача-2 судом отримано клопотання, що надійшло через Електронний суд, про долучення доказів: електронної пенсійної справи ОСОБА_1
05.05.2022 від відповідача-2 через Електронний суд надійшла заява, в якій представник відповідача-2 просив підготовче засідання 06.05.2022 провести без участі уповноваженого представника, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.
Учасники справи в підготовче засідання 06.05.2022 не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
23.05.2022 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.
25.05.2022 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання, в якому просив судове засідання провести без участі уповноваженого представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та поданий відзив підтримують в повному обсязі.
У судове засідання 27.05.2022 представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання судом повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Фіксування судового засідання відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини першої статті 4 та частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частини п`ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровській області та з 21.09.2016 отримує пенсію по інвалідності (ІІІ група) згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 позивач у період з 28.09.1987 по 29.09.1990 працював в Шахтоуправлінні «Жовтневе» п/о «Донецьквугілля», а саме:
з 28.09.1987 учень гірника підземного (запис №3);
з 09.10.1987 по 11.11.1987 навчання в учбово-курсовому комбінаті «Донецьквугілля» (запис №4);
з 12.11.1987 по 30.05.1988 гірник підземний 2 розряду (записи №5, №6);
з 31.05.1988 по 01.06.1988 учень гірника очисного вибою підземного (записи №6, 7);
з 02.06.1988 по 15.08.1988 - навчання в учбово-курсовому комбінаті «Донецьквугілля» (запис №7);
з 17.08.1988 по 31.08.1989 - гірник очисного вибою підземний 4 розряду (записи №8, №9);
з 01.09.1989 по 29.09.1990 - гірник очисного вибою підземний 5 розряду (запис №9, №10).
Також, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 позивач у період з 23.04.1991 по 06.09.1994 працював в шахті у Шахтоуправління «Куйбишевська» робочим очисного вибою з повним робочим днем (записи №13-14).
21.09.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян) із заявою (вх.№1486 від 21.09.2021) щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону №1058-IV.
За програмним забезпеченням за принципом екстериторіальності розгляд зазначеної заяви розподілено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області о/р №98 від 28.09.2021 відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно роз. ХІV статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №1» у зв`язку із не наданням повного пакету документів, необхідного для призначення такої пенсії.

В обґрунтування рішення №98 від 28.09.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначено, що відповідно до пункту 10 Порядку, затвердженого Кабінетом Міністерства України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637. Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада характер виконуваної роботи, розділ підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видана зазначена довідка. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 до заяви не надав довідок уточнюючих пільговий характер роботи та заробітної плати вирішено відмовити ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до роз.ХІV статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1.

Не погодившись з діями та рішенням відповідача-1 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, передбаченої п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

За правилами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону №1788 громадяни України громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону №1788 визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 7 Закону №1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

За частиною першої статті 31 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (частина друга статті 31 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частиною першою статті 26 Закону №1058 визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзац десятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, з огляду на викладене, з 01.10.2017 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Спірним є період з 28.09.1987 по 29.09.1990 та з 23.04.1991 по 06.09.1994.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_3 від 28.09.1987 у період з 28.09.1987 по 29.09.1990 позивач працював в Шахтоуправлінні «Жовтневе» п/о «Донецьквугілля», а саме:

з 28.09.1987 учень гірника підземного (запис №3);

з 09.10.1987 по 11.11.1987 навчання в учбово-курсовому комбінаті «Донецьквугілля» (запис №4);

з 12.11.1987 по 30.05.1988 гірник підземний 2 розряду (записи №5, №6);

з 31.05.1988 по 01.06.1988 учень гірника очисного вибою підземного (записи №6, 7);

з 02.06.1988 по 15.08.1988 - навчання в учбово-курсовому комбінаті «Донецьквугілля» (запис №7);

з 17.08.1988 по 31.08.1989 - гірник очисного вибою підземний 4 розряду (записи №8, №9);

з 01.09.1989 по 29.09.1990 - гірник очисного вибою підземний 5 розряду (запис №9, №10).

Також, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 позивач у період з 23.04.1991 по 06.09.1994 працював в шахті у Шахтоуправління «Куйбишевське» робочим очисного вибою з повним робочим днем у шахті (записи №13-14).

Отже, трудова книжка позивача в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача в Шахтоуправлінні «Жовтневе» учнем гірника підземного, гірником підземним, гірником очисного вибою підземного та в Шахтоуправлінні «Куйбишевське» - робочим очисного вибою з повним робочим днем у шахті.

Професії (посади), на яких позивач працював у спірний період, були передбачені:

- Списком №1, затвердженої постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, який був діючим до 26.01.1991 (розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи»), всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах;

- Списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, що діяв до 11.03.1994, а саме: розділом I «Гірничі роботи» пункт 1 підпункт а) (1010100а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах;

- Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, що діяв до 16.01.2003, а саме: розділом I «Гірничі роботи» пункт 1 підпункт а) (1010100а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, записами у трудовій книжці позивача підтверджено роботу позивача в Шахтоуправлінні «Жовтневе» та в Шахтоуправлінні «Куйбишевське» на посадах, які надають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Разом з тим, у рішенні о/р №98 від 28.09.2021, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно роз. ХІV статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1, Головне управління ПФУ в Житомирській області вказує на єдину підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, а саме: не надання довідок уточнюючих пільговий характер роботи та заробітної плати, проте без належного обґрунтування необхідності їх надання.

Суд звертає увагу, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.

Водночас рішення, що оскаржується, не містить обґрунтувань підстав не врахування записів трудової книжки та необхідності надання уточнюючих довідок.

Більш того, рішення не містить відомостей щодо документального підтвердженого стажу позивача, в тому числі пільгового, на дату звернення із заявою від 21.09.2021.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області о/р №98 від 28.09.2021 не відповідає критеріям обґрунтованості, оскільки відповідачем-1 в оспорюваному рішенні хоч і наведено норми законодавства для призначення пільгової пенсії, однак не зазначено підстави відмови позивачу в призначенні пенсії за Списком №1.

Зважаючи, що відповідачем-1 у рішенні о/р №98 від 28.09.2021, що стало підставою для звернення до суду, не наведено мотиви його прийняття, суд позбавлений можливості оцінити саме правомірність підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії за Списком №1.

Доводи відповідачів, викладені у відзивах про те, що у трудовій книжці позивача щодо спірного періоду відсутні записи, що підтверджують характер роботи позивача та відомості про атестацію робочих місць, не можуть бути враховані судом, оскільки не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області о/р № 98 від 28 вересня 2021 року «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 » відповідно до роз. XIV ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1» не відповідає принципу обґрунтованості, оскільки не містить конкретні обставини, які слугували підставою для відмови у призначенні пенсії, тобто прийняте без належного мотивування підстав його прийняття, відтак є протиправним та підлягає скасуванню, тому з метою ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача від 21.09.2021 вх.№1486 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із статтею 114 Закону №1058 з прийняттям мотивованого рішення.

При цьому, суд зауважує, що права позивача у даному випадку порушено саме вказаним протиправним рішенням відповідача-1 о/р № 98 від 28 вересня 2021 року, а не діями щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, тому належним способом захисту є саме визнання протиправним та скасування такого рішення, чим і скористався позивач.

Щодо іншої частини позовних вимог, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується наслідків розгляду відповідачем заяви позивача 21.09.2021 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із ст. 114 Закону №1058 у вигляді рішення о/р № 98 від 28 вересня 2021 року.

Рішення о/р № 98 від 28 вересня 2021 року скасовано судом як протиправне через його необґрунтованість та зобов`язано відповідача-1 повторно розглянути таку заяву позивача з прийняттям мотивованого рішення.

Обрахунок стажу, що враховується у призначенні (перерахунку) пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Зважаючи на те, що станом на час розгляду справи матеріали справи не містять результатів розгляду заяви позивача від 21.09.2021 та розрахунку пільгового стажу за Списком №1, позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи в Шахтоуправлінні «Жовтневе» та в Шахтоуправлінні «Куйбишівське» до пільгового стажу роботи за Списком № 1, призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дня набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, є такими, що заявлені передчасно, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №59 від 22.12.2021.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судових витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, місцезнаходження: 10003, Житомирська обл., місто Житомир, вул.О. Ольжича, будинок 7), Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, місцезнаходження: 10003, Житомирська обл., місто Житомир, вул.О. Ольжича, будинок 7) о/р № НОМЕР_4 від 28 вересня 2021 року «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 » відповідно до роз. XIV ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, місцезнаходження: 10003, Житомирська обл., місто Житомир, вул.О. Ольжича, будинок 7) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 ) від 21.09.2021 вх.№1486 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно із статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з прийняттям мотивованого рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, місцезнаходження: 10003, Житомирська обл., місто Житомир, вул.О. Ольжича, будинок 7) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 06.06.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова