Справа № 200/18923/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року Справа№200/18923/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі- Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі Відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач 3) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 5 листопада 2021 року №465 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 9 грудня 2021 року №47 щодо відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачеві призначено пенсію з 4 вересня 2021 року, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та повторно рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на момент досягнення пенсійного віку позивач займала посаду асистента вчителя інклюзивного класу, яка не передбачена переліком №909. Позивач вважає рішення відповідачів незаконними, оскільки на дату досягнення пенсійного віку займала посаду асистента вчителя з викладенням предметів початкової шкоди в Костянтинівському закладі середньої освіти І-ІІІ ступенів №5 Костянтинівської міської ради Донецької області, посаду тарифіковано як педагогічного працівника. Оскільки пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено виплата раніше призначено пенсії за місцем проживання особи, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити грошову допомогу.

Відповідач -1 позов не визнав, надав клопотання про заміну його на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оскільки саме цей орган прийняв спірне рішення.

Відповідач 3 позов не визнав, 11 лютого 2022 року надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав про відсутність підстав для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки посада асистент вчителя інклюзивного класу не передбачена Переліком посад педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993, року №909.

14 червня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов у якому зазначено про відсутність підстав для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки посада асистент вчителя, яку обіймала позивач, не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області у встановлений судом строк відзиву на позов подано не було.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд розцінює неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання даного позову.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 24 січня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 9 лютого 2022 року вирішено залишити без задоволення заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи №200/18923/21 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 2 червня 2022 року вирішено залучити до участі у справі №200/18923/21 другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданим Костянтинівським МВУМВС України в Донецькій області.

ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 4 вересня 2021 року, що підтверджується рішенням Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 17 вересня 2021 року №47.

Згідно розрахунку стажу, страховий стаж позивача становить 42 роки 8 місяців 12 днів.

Відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , зокрема,

- 17 серпня1981 року призначена на посаду вчителя начальних класів у середню школу №5 м. Костянтинівки (запис №4);

- 1 вересня 2021 року переведена з посади вчителя початкових класів на посаду асистента учителя з викладенням предметів початкової школи (запис №8).

При цьому, згідно з довідкою Костянтинівського міського управління освіти від 1 грудня 2021 року №01/11-211, посада ОСОБА_1 асистент учителя інклюзивного класу з викладенням предметів початкової школи Костянтинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №5 Костянтинівської міської ради Донецької області протарифіковано як педагогічного працівника (асистент) 25 годин, як учителя початкових класів (індивідуальне навчання дитини з особливими освітніми потребами) 3 години. Також вказано, що отримує заробітну плату як асистент та учитель початкових класів (музичне мистецтво - 0,5 годин, образотворче мистецтво 0,5 годин, розвиток мовлення - 1 година, соціально-побутове орієнтування 1 години.

2 листопада 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №465 від 5 листопада 2021 року відмовлено у призначенні та виплаті вищезазначеної грошової допомоги, мотивуючи тим, що на день досягнення пенсійного віку остання не працювала в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, і у зв`язку з цим в нього відсутні підстави для виплати 10 місячних пенсій за віком.

2 грудня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 9 грудня 2021 року відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки посада асистента вчителя інклюзивного класу, яку позивач займала на момент призначення пенсії, не входить до Переліку посад у розділі І «Освіта» затвердженого постановою КМУ від 4 листопада 1993 року № 909 робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Не погодившись з рішеннями про відмову у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788 - ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік № 909).

Так, на момент виходу на пенсію позивач працювала у Костянтинівському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №5 Костянтинівської міської ради Донецької області.

Переліком № 909 визначено, що робота в загальноосвітніх навчальних закладах дає право на отримання пенсії за вислугу років та в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Тобто, посада асистента вчителя загальноосвітнього навчального закладу не значиться у Переліку № 909.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14 червня 2000 року затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким посаду асистент вчителя загальноосвітнього навчального закладу з інклюзивним та інтегрованим навчанням віднесено до посад педагогічних працівників.

Крім того, судом встановлено, що позивач на момент виходу на пенсію отримувала заробітну плату як асистент та як учитель початкових класів. Посада вчителя передбачена Переліком № 909.

Також суд не залишає поза увагою той факт, що ОСОБА_1 працювала вчителем початкових класів з 17 серпня 1981 року по 31 серпня 2021 року (майже 40 років) та за 3 дні до виходу на пенсію була переведена з посади вчителя початкових класів на посаду асистента учителя інклюзивного класу з викладанням предметів початкової школи.

Суд зазначає, що позивачу з вересня 2021 року призначена пенсія за віком, станом на день досягнення пенсійного віку позивач працювала у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та стаж роботи на таких посадах на момент досягнення пенсійного віку становив понад 30 років.

Крім того, позивач до моменту призначення пенсії за віком, пенсія з інших підстав не призначалась, одноразова грошова допомога не виплачувалась.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач має усі необхідні умови для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п. 7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, оскільки судом встановлено, що спірне рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, необхідно скасувати саме це рішення та, ураховуючи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити позивачеві грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, ураховуючи, що спірні рішення прийняті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову в розмірі 908,00 грн., підлягає стягненню пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань зазначених відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №465 від 5 листопада 2021 року яким відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 9 грудня 2021 року № 47 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б.3, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: пл. Свободи, 5, м. Харків, 61000, код ЄДРПОУ: 1499344) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв