Справа № 340/11395/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/11395/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П, розглядаючи у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду її заяви від 11.08.2021 про виплату грошового забезпечення сина, військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , прийняття рішення щодо виплати грошового забезпечення та повідомлення заявника у письмовій формі про таке рішення відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх";

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити, як матері військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , виплату грошового забезпечення за період з 01 травня 2015 року до 27 листопада 2018 року включно відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", з урахуванням зміни вислуги років, норм грошового забезпечення та індексації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона, як мати військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" звернулась із заявою до командира військової частини НОМЕР_2 про отримання грошового забезпечення її сина - військовослужбовця, який відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2018 року у справі №401/2553/18 визнаний з 02.05.2015 року безвісти відсутній. Позивач стверджує, що вказану заяву надіслала до відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке в подальшому було вручено особисто 17.08.2021 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Не отримавши на свою заяву жодної відповіді, позивач звернулась до суду з даним позовом, оскільки вважає протиправною таку бездіяльність відповідача.

Ухвалою судді від 10.01.2022 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.26), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Представником відповідача суду надано відзив на позов, в якому просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки на адресу військової частини НОМЕР_2 заява ОСОБА_1 від 11.08.2018 року, стосовно якої вона й звернулась до суду, визнати протиправною бездіяльності військової частиниА3085 щодо не розгляду заяви про виплату грошового забезпечення сина. Військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , станом на теперішній час не надходила та не зареєстрована у встановленому порядку. Відтак, як зазначає представник відповідача, протиправної бездіяльності військова частина НОМЕР_2 не вчиняла, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с.34-40).

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , який за призовом під час особливого періоду проходив військову службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.17).

Рішенням від 25.10.2018 року у справі №401/2553/18 Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області визнав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , безвісти відсутнім з 02.05.2015 року (а.с.11-12).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) Міністерства оборони України від 18.06.2021 року №134 солдата за призовом, під час мобілізації на особливий період ОСОБА_2 , якому призупинено військову службу у Збройних Силах України, та який визнаний безвісно відсутнім, виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (а.с.49).

ОСОБА_1 звернулась до командира військової частини НОМЕР_2 польова пошта НОМЕР_3 із заявою від 11.08.2021 року, у якій просила:

- продовжити військову службу її сину, ОСОБА_2 , а строк призупинення військової служби зарахувати до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання (якщо така призупинялась);

- виключити військовослужбовця ОСОБА_2 із списків особового складу;

- виплатити їй у повному обсязі грошове забезпечення, втому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 02.05.2015 року у відповідності до розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (а.с.8).

До вказаної заяви ОСОБА_1 додала копію рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2018 у справі № 401/2553/18 про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 02.05.2015 року; копії сторінок свого паспорта; копії сторінок паспорта ОСОБА_3 (батька військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_2 ); копію свого ідентифікаційного коду та коду ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , а також копії пенсійних посвідчень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Свою заяву від 11.08.2021 року, як зазначає позивач, вона надіслала командирові військової частини НОМЕР_2 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення на адресу: с. Дівички, Бориспільський район, Київська область, 08456.

Як стверджує ОСОБА_1 , відповідач, всупереч чинного законодавства, не прийняв рішення щодо виплати їй грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , а також не повідомив її про це у письмовій формі.

Не отримавши від відповідача жодної відповіді за своєю заявою від 11.08.2021 року та доданими документи, вважаючи таку бездіяльність військової частини протиправною, позивач звернулась з даним позовом до адміністративного суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини 6 статі 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення; сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок № 884).

Пунктами 1-5 Порядку № 884 визначено, що цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Згідно частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац 2 частини 4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

В пункті 2 Розділу I "Загальні положення" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), зазначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату (пункт 2 Розділу "XXX. Виплата грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими" Порядку № 260).

Аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що у разі визнання військовослужбовця безвісти відсутнім за ним зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Така виплата грошового забезпечення здійснюється з дня зникнення військовослужбовця безвісти членам його сім`ї за їх заявою на ім`я командира військової частини. В свою чергу командир військової частини розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Як встановлено судом вище, позивач звернулась до командира військової частини із заявою від 11.08.2021 року, в якій зокрема просила виплатити їй у повному обсязі грошове забезпечення, втому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 02.05.2015 року у відповідності до розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.

Вказану заяву ОСОБА_1 надіслала командирові військової частини НОМЕР_2 засобами поштового зв`язку рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення.

На підтвердження викладених в позовній заяві обставин нею суду надано копію зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскальний чек поштової установи (а.с.9, 10).

Із цього повідомлення суд убачає, що лист було надіслано на адресу - с. Дівички, Бориспільський район, Київська область, 08456, що є адресою військової частини, де проходив військову службу син позивача. Вказаний лист із заявою позивача від 11.08.2021 року отримано представником військової частини 17.08.2021 року, про що є відповідний запис на зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення, яке надане суду позивачем (а.с.10).

У відзиві представник військової частини НОМЕР_2 зазначив про те, що вказане звернення від ОСОБА_1 відповідачем не було отримано.

Судом здійснювались спроби перевірити вищевказані сторонами доводи за допомогою Інтернет сервісу "Укрпошта відстеження відправлення", проте сервіс за введеним штрихкодом надає відповідь "Дані про відправлення за номером на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі". У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність проведення перевірки належними та допустимими доказами обставин справи, які є істотними для вирішення її по суті.

Відтак, 20.05.2022 року суд витребував у Укрпошти інформацію чи було доставлено до адресата - командира військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 поштове відправлення, 630 (а.с.50).

На виконання вказаної ухвали суду Кіровоградська дирекція АТ "Укрпошта" надала суду письмову інформацію про те, що згідно інформації наданої відповідним підрозділом Київської дирекції АТ "Укрпошта", рекомендований лист №630 адресований на ім`я: Командиру Військової частини НОМЕР_2, на адресу: АДРЕСА_3, вручений 17.08.2021 року під підпис представнику військової частини НОМЕР_2 Патолашко (а.с.59, 60).

Отже, доводи позивача стосовно направлення відповідачу заяву від 11.08.2021 року знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Водночас, доводи відповідача стосовно того, що він не отримував заяву від 11.08.2021 року є безпідставними.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відтак суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимогам чинного законодавства, отримавши 17.08.2021 року заяву ОСОБА_1 від 11.08.2021 року відповідач, в особі командира військової частини, не розглянув її протягом 15 днів та подані разом з нею документи та не прийняв жодного рішення за результатом її розгляду (щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення).

Судом відхиляються наведені доводи відповідача з огляду на те, що заява від 27.03.2021 року (а.с.41) та заява від 11.08.2021 року (а.с.8) мають різний зміст, хоча деякі питання перетинаються, а відтак, суд вважає про те, що відповідачем допущено бездіяльність стосовно не розгляду заяви позивача від 11.08.2021 року.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Водночас, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2, порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за її заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача розглянути цю заяву від 11.08.2021 року та вирішити питання, щодо якого звернулась ОСОБА_1 , відповідно до вимог чинного законодавства.

Звертаючись до суду, позивач на меті має намір захистити своє право щодо не розгляду заяви, а тому належним способом захисту у даній справі є зобов`язання відповідача розглянути заяву від 11.08.2021 року про виплату грошового забезпечення сина ОСОБА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 протягом строку, визначеного пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", а відтак позовна заява підлягає частковому задоволенню.

У відзиві зазначено про те, що на до військової частини НОМЕР_2 надходила заява ОСОБА_1 від 27.03.2021 року на яку була надана відповідь №517 від 11.05.2021 року, якою вже вирішено питання стосовно виплати грошового забезпечення. Вказаний факт відповідач, як на думку відповідача, свідчить про те, що військова частина звільняється від обов`язку розглядати повторні звернення від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, при цьому доказів понесення інших судових витрат позивачем суду не надано, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_3; код в ЄРДПОУ НОМЕР_4) про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.08.2021 року про виплату грошового забезпечення її сина, військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути протягом 15 днів з дня набрання законної сили цим рішенням, заяву ОСОБА_1 від 11.08.2021 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", прийняти відповідне рішення та повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду заяви.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук