Справа № 120/3551/22
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 червня 2022 р. Справа № 120/3551/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України про визнати протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України ( далі- Департамент персоналу МВС України , Департамент, відповідач) із позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність через грубе порушення ст.ст. 3, 8,17,19,21,22,58 та 64 Конституції України, щодо не розгляду та неприйняття рішення за заявою від 12.10.2021 р. про надання статусу учасника бойових дій та видачу посвідчення встановленого зразка;

- зобов`язати видати посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка на підставі довідки №10 від 10 жовтня 2005 року виданої Львівським юридичним інститутом МВС України.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період з 24.11.1988 р. по 08.02.1989 р. залучався при вирішенні збройних конфліктів, із нормалізації обстановки, відновлення законності та правопорядку на території колишньої Азербайджанської РСР, відтак, наявні підстави для надання йому статусу учасника бойових дій. Однак, звернувшись до МВС України отримав відмову у винесені на розгляд комісії заяви через відсутність правових підстав для надання статусу учасника бойовихї дій із чим не погоджується позивач, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 26.04.2022 р. відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

08.06.2022 р. надійшов відзив від МВС Уккраїни, однак такий не приймається до уваги, оскільки останній не є стороноюю у справі.

Ухвалою від 27.06.2022 р. повернуто клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

04.10.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до міністра МВС із заявою про надання статусу учасника бойових дій та надання інформації щодо кількості осіб, які перебували на території Азербаджанської РСР та отримання посвідчення учасників бойових дій.

До заяви долучено довідку № 10/1440 від 10.10.2005 р., в якій вказано, що ОСОБА_2 під час навчання Львівській середній школі міліції МВС колишнього Союзу РСР перебував у складі спеціального батальйону по підтримці громадського порядку і безпеки у м.Баку Азербаджанської РСР з 24.11.1988 р.по 02.02.1989 р.

За наслідком розгляду цієї заяви Департамент персоналу МВС за вих. №З-28156/22 від 09.11.2021 р. ОСОБА_1 проінформовано про відсутність підстав для винесення заяви на розгляд комісії. Також зазначив про відсутність інформації щодо кількості осіб, які перебували на території Азербаджанської РСР та отримали посвідчення учасників бойових дій.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог , суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасниками бойових дій визнаються - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено Перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території.

Згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються працівники, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР працювали в державах, де в цей період велися бойові дії, якщо вони безпосередньо брали участь у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту).

Переліки таких держав та періоди бойових дій на їх території затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 та від 05 серпня 1994 року № 530.

Участь громадян, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту) визначається комісіями, що створюються у міністерствах і відомствах, які направляли своїх працівників на роботу в держави, де в цей період велися бойові дії. Якщо працівників направляли на роботу міністерства, відомства колишнього Союзу РСР, а також Української РСР, що згодом були ліквідовані або реорганізовані, комісії створюються у міністерствах, відомствах України, у віданні яких перебувають чи перебували підприємства, установи та організації, з яких відряджалися зазначені працівники.

Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Положення), передбачено, що Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій (далі - Комісія) зобов`язана: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії.

Якщо виникає потреба у додаткових документах, що підтверджують статус заявника, Комісія робить запит до відповідних архівних установ, про що повідомляє заявника; розглядає заяви громадян, що надійшли до Комісії, у тримісячний термін; видає довідки за зразком згідно з додатком (пункт 3).

Матеріали, які подаються на розгляд Комісії, готують управління (відділи) кадрів відповідних міністерств і відомств (пункт 4). Рішення Комісії вважається правомочним тоді, коли за нього проголосувало не менше половини її членів (пункт 5). Рішення з усіх розглянутих Комісією питань заносяться до протоколу (пункт 6).

Отже, саме на Комісію покладено повноваження щодо встановлення особі статусу учасника бойових дій на підставі документів, у тому числі поданих заявником.

Аналіз зазначеного Положення дає підстави для висновку, що встановлення факту участі особи у бойових діях є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, що здійснюється у позасудовому порядку спеціально уповноваженими на це органами (комісіями, міжвідомчими комісіями). Насамперед, передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій до Комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звернутися до суду про оскарження рішення Комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання особи учасником бойових дій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС у справі № 315/752/18.

Окремо суд вказує й на те, що відповідно до пункту 5 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1996 року № 458 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 «Про застосування статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України у відповідність до актів законодавства України, наказом МВС від 23.05.2019 № 395 затверджено Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - Положення).

Відповідно до положень п. 1-3 розділу 2 Положення, основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни особам (осіб), що зазначені у пункті 2 розділу I цього Положення, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу МВС

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право:

- заслуховувати в разі потреби пояснення працівників МВС, щодо яких подано документи, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів;

- подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - міжвідомча комісія) документи зі спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання;

- повертати документи суб`єктам звернення з метою подальшого їх доопрацювання в разі виявлення недоліків (помилок), що унеможливлюють прийняття рішення;

- відкладати розгляд документів у межах строків їх розгляду для встановлення додаткових обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення.

У місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) за наявності передбачених законодавством України підстав приймається рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - рішення Комісії) за формою, наведеною в додатку до цього Положення.

Комісія приймає рішення про: надання статусу учасника бойових дій; надання статусу учасника війни; відмову в наданні статусу учасника бойових дій; відмову в наданні статусу учасника війни; позбавлення статусу учасника бойових дій; позбавлення статусу учасника війни.

Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни в разі подання на її розгляд документів, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій та містять достатні докази про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення та докази, необхідні для встановлення статусу учасника війни.

Пунктами 1- 2 розділу IV Положення документи, що надсилаються на розгляд Комісії, оформлюються із дотриманням вимог чинного законодавства України щодо захисту персональних даних і доступу до публічної інформації та завіряються в установленому законодавством порядку.

Документи, розгляд яких не належить до повноважень Комісії чи оформлення яких не відповідає вимогам чинного законодавства України, протягом п`яти робочих днів з дати їх отримання повертаються суб`єкту звернення з відповідними роз`ясненнями.

Із процитованого видно, що особа, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій має звернутись та подати документи до Комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звернутися до суду про оскарження рішення Комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання особи учасником бойових дій.

При цьому, як видно із матеріалів справи, позивач не звертався до комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій із заявою про визнання його учасником бойових дій.

Окремо суд вказує й наступне.

Згідно пп.7 п.1 розділу 2 Положення про Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 17.04.2020 № 345 на Департамент покладено завдання упровадження заходів з реалізації прав і гарантій учасників бойових дій, учасників війни, осіб з інвалідністю, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, операції Об`єднаних сил, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення (далі - ветеранів війни), членів сімей загиблих працівників та інших осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ветеранів органів внутрішніх справ в апараті МВС, територіальних органах і підрозділах системи МВС та за дорученням Міністра в межах своїх повноважень - у ЦОВВ та НГУ.

Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює, серед іншого розгляд звернень громадян, підприємств, установ та організацій, депутатських запитів та звернень народних депутатів України, запитів на інформацію з питань, які належать до компетенції Департаменту, веде їх облік, організовує роботу з питань визнання персоналу апарату МВС, територіальних органів, підрозділів системи МВС, а також колишніх працівників органів внутрішніх справ учасниками бойових дій, учасниками війни, вирішення соціально-побутових питань, надання адресної безоплатної допомоги та веде відповідні обліки ( пп. 30 , пп.51 п. 2 розділу 2 Положення ).

Отже, Департамент здійснює розгляд звернень громадян, підприємств, установ та організацій, посадових осіб, запитів та звернень народних депутатів, запитів на інформацію з питань управління та роботи з персоналом, пенсійного забезпечення, соціального захисту та організації освітньої та наукової діяльності, які належать до компетенції Департаменту організовує роботу з питань визнання колишніх працівників органів внутрішніх справ учасниками бойових дій, учасниками війни, однак не уповноважений на розгляд заяв про надання статусу учасника бойових дій та, відповідно, про прийняття рішення стосовно надання такого.

Відтак, в межах наданих повноважень відповідач розглянув заяву, за наслідком розгляду якої надав відповідь за вих. №З-28156/22 від 09.11.2021 р. про відсутність підстав для надіслання документів до комісії.

Також суд вказує й на те, що в долученій позивачем довідці № 10/1440 від 10.10.2005 р. прізвище зазначено ОСОБА_2 , в той час, як із заявою та із позоврм до суду звернувся ОСОБА_3 .

Окрім того, в поданій довідці відсутня інформація, що позивач приймав участь саме у бойових діях. Перебування ж у складі спеціального батальйону по підтримці громадського порядку і безпеки у м.Баку Азербаджанської РСР з 24.11.1988 р.по 02.02.1989 р. не свідчить про те, що ОСОБА_1 у зазначений період приймав участь у бовоих діях.

Окрім того, у Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", м.Баку Азербаджанської РСР відсутнє.

Також зі змісту примітки 6 до Переліку стосовно можливості визнання осіб учасниками бойових дій, якщо такі мали місце в інших країнах після грудня 1979 року, та не названі у Переліку, вбачається, що її положення поширюються лише на військових фахівців, які направлялися Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР у країни, на території яких велися бойові дії і пільги яким надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР про їх особисту участь у бойових діях.

Суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, підстави вважати, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством та вчинив бездіяльність - відсутні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м.Київ, ).

Повний текст рішення сформовано: 27.06.2022 р.

уддя Воробйова Інна Анатоліївна